490 



rade under maj månad, i hvars slut den vanligen kommer 

 till lappmarken. 



Likvisst händer det någongång att enskilda exemplar 

 af särskild anledning blifva förhindrade att om våren följa 

 med de öfriga, och låta se sig här nere äfven sommartiden. 

 Aschan iakttog i medlet af juni 1871 en sådan ensam hona 

 uti ett träsk vid Löytymäki nära Jyrkkä bruk i nordöstra 

 lisalmi. V. Falck har ett år i slutet af juli skjutit ett 

 par på en insjö i södra Finland; honans äggstock hade varit 

 endast obetydligt utvecklad. Enligt Ärth. v. Nordmann vi- 

 sade sig (i Helsingforstrakten?) i juli 1857 ett par, som han 

 förmodar hafva häckat och M. v. Wright fällde den 25 aug. 

 1867 invid Helsingfors en om våren skadskjuten och deri- 

 genom efterblifven alfogelhanö *). Den 16 juli 1865 skjöts 

 vid Stenskär här i närheten en ung hane, som på underlifvet 

 hade endast dun (M. v. WJ och måhända blifvit utkläckt 

 här af något efterblifvet par. Enligt meddelande af mag. 

 M. Brenner skall hans farfader, tuUnären B. Brenner, i tiden 

 hafva t. o. m. funnit ett bo någonstädes här i finska skär- 

 gården. Möjligheten af dylika fall kan ingalunda bestridas, 

 men de måste likväl anses som undantag. Stud. W. Snell- 

 man har meddelat, att han ännu längre fram på sommaren, 

 den 29 och 30 juli 1872, vid Örskär uti Kyrkslätt skärgård 

 haft tillfälle att på nära håll iakttaga flockar af åtskilliga 

 hundrade allor; det synes högst sannolikt, att dylika efter- 

 liggare endast föra ett kringstrykande lif härstädes, likasom 

 fallet är med de högarktiska vadare, som stanna t. ex. vid 

 Nordsjöns kuster, men icke komma sig till fortplantning. 



*) Denna hade nya, ännu ej fullt utvuxna vingpennor, de långa 

 stjertpennorna stucko fram, sommarfjädrarne på framrygg och skuldror 

 voro mycket slitna, på framryggen funnos qvar flere mycket slitna hvita 

 fjädrar och fogelu var temligen mager; allt utvisade således det abnorma 

 i dess vistelse härstädes. (M. v. W.). 



