491 



E) Underslägtet Polysticta Eyt. (se sid. 424). 



Fuligula Stellerl (Pall.). Stellcrs and. 



Alförrildarc. 



Artm. Vingspegeln glänsande svarfhlå, fram- och haktill 



begränsad af kvitt; näbb och ben blyfärgade. 



Hane om våren: ^;a hufvnd, hals och öfre kroppsdelar 

 brokig af kvitt och mörkt violettblått; inunder rostgul; inre 

 armpennorna stålblåa med kvita inkanter, starkt böjda. 



Hona: fläckig af rostbrunt ock svartbrunt; inunder svart- 

 brun: inre armpennorna blott något nedåtböjda. 



Längd: 21 — 22 tum. — Anas PalL; underslägtet Poly- 

 sticta Eyton (1836; Eniconetta Gr. 1840). 



Beskrifning. Näbben platt-trind, vid roten hög, jemnt 

 och småningom aftagande i bredd, med tvärt afrundad spets 

 och nageln otydligt afsatt, intagande hela spetsen. Från 

 näbbspetsen till munvinkeln F/s tum, till spetsen af snibben 

 mot ögat 1% t., till pannskelets spets 1^-% t., öfverkäkens 

 största höjd % t., tarsen l^-Vs t., mellantån med klo 2V4 

 tum. Stjertpennorna 14. 



Gammal hane i vårdrägt, skjuten den 16 maj 1856 vid 

 Helsingfors. — Näbben ljust blygrå, mot spetsen något mör- 

 kare, med ljusare gulaktig nagel och ytterst smal öfverkäks- 

 kant; fötterna af samma färg, men med obetydlig dragning 

 i gulaktigt och otydliga mörkare schatteringar på ledgån- 

 garne; simhuden och naglarne mattsvarta; ögonringen mörk- 

 brun. — Hela hufvudet hvitt med stark atlasglans, mellan 

 näbb och öga (nående ingendera) står en mörkt sjögrön, glän- 

 sande fläck; ögats närmaste omgifning svart, i nacken en 

 tät, likasom afklippt, mörkt sjögrön, nedtill på sidorna svart- 

 blå, glänsande tofs. Strupen från underkäksroten svart, 

 hvilket vanligen framtill förenar sig med det äfven svarta, 



