492 



starkt blåviolett glänsande breda balsbandet, som något snedt 

 uppåtgående, begränsar det bvita hufvudet och hvars nedre 

 kanter gå snedt nedåt till halsens halfva bredd*), hvarifrån 

 den svarta färgen intager hela bakhalsen och framryggen, 

 öfverallt med stark blåviolett glans. Inunder halsbandet fram- 

 till är ett bredt hvitt band, men färgen derefter vackert 

 rostgul på nedre delen af halsen, hela kräfvan och kropps- 

 sidorna, der den är mera rostgulröd, men längs den svarta 

 bakhalsen ljusare; sidorna af kräfvan hvita, utmärkta af en 

 liten, rund svart fläck; äfven vingskylarne äro uppåt vingen 

 och bakut af något ljusare färg. Den rostgulröda färgen 

 öfvergår småningom på buken i brunsvart och är baktill än 

 mörkare, så att gumpens sidor äro svarta med blåviolett 

 glans, likaså öfre stjerttäckarne och hela ryggen. De främre 

 skulderfjädrarne rent hvita, de öfre mot ryggen spetsiga ock 

 på infanet kantade af svart, de i följande rad nedåt än spet- 

 sigare och i hela utfanet svarta, de i tredje raden långa^ 

 spetsiga, men hastigt tilltagande i bredd, hvita på det smala 

 infanet och svarta på det yttre med spetsarne något uppåt- 

 böjda. Härigenom uppstår på skuldrorna (om fjädrarne ligga 

 orubbade i sitt naturliga läge) breda svarta och smala hvita 

 parallela band, snedt bakåtgående ända ned på de hvita 

 vingtäckarne ; spetsarne af några gå ned öfver spegeln, som 

 är svart med ett bredt hvitt band baktill (det främre sam- 



*) Här må anmärkas huru mycket färgteckningen hos en del bro- 

 kiga foglar kan förändras genom okunnighet eller vårdslöshet hos den, 

 som uppstoppat en sådan fogel. Beskrifningen öfver Stellersand-hanen i 

 vinterdrägt uti Skand. Fn. måtte vara gjord efter en uppstoppad fogel, ty 

 der heter det, efter att ögats svarta omgifning och den svarta strupen 

 omnämnts: „hela det öfriga hufvudet samt halsen ned till midten atlas- 

 hvita", hvilket ingalunda är fallet hos en lefvande eller ännu oflådd 

 fogel, på hvilka det svarta breda halsbandets nedre gräns står på midten 

 af halsen, eller snarare ännu deröfver. Lika litet utmärkes halsen ned- 

 till af en svart eller hvit ring, då hela dess bakre hälft är svart. 



