496 



hade mindre markerad färgteckning, särdeles det mörka på 

 svalget och halsbandet. 



2. Ung hona skjuten i december 1850 vid Esbo Löfö. 

 Ogonringen, näbben och benen såsom hos föregående. Huf- 

 vudet ända ned på halsen temligen mörkt grågulbrunt, svagt 

 och oregelbundet tvärfläckadt af mörkare färg, omkr. ögonen 

 (men icke alltid) och derifrån bakut ett något ljusare band, 

 hvarigenom fläckarne der synas tydligare; den hvita halsen 

 är nedåt mörkare och nästan fläckig på längden, men äfven der 

 otydligt. Nedre delen af halsen, hela kräfvan och bröstet 

 tvärbandade och fläckiga af svartbrunt på rostgul botten; 

 hela underlifvet nästan enfärgadt svartgulbrunaktigt; ett bredt 

 band inunder emellan gumpens sidor har gamla, något ur- 

 blekta fjädrar, men bland dem nya, enfärgadt mörka; de 

 flesta undre stjerttäckarne nya, svartaktiga, af de öfre äro 

 de nya ännu svartare, de gamla blekare med ljusa ändkanter. 

 Hela ryggen, äfven den främsta delen (framryggen), svart 

 eller svartbrun med ljusare rostgulaktiga ändkanter och stark 

 glans öfverallt; skulderfjädrarne svartbruna, glänsande, med 

 något ljusare rostbrunaktiga, i det mörka småningom öfver- 

 gående ändkanter. Innersta vingpennorna af samma färg, 

 men i infanet ljusgråaktiga, på det yttre med blå glans; spe- 

 geln äfven svartbrun med ett rent hvitt band såväl fram- 

 som baktill; vingtäckarne svarta med mörkt grågula kanter; 

 vingskylarne mörkt grågulbruna, utåt ändarne ännu mörkare 

 och der med ljusare rostgula fläckar, sålunda att den mörka 

 färgen intager midten af fjäderspetsen och af b ryter den ljusa 

 ändkanten. De svartbruna stjertpennorna med hela, afrun- 

 dade spetsar. Hela drägten synes ny och frisk. F. M. 



Att ofvanbeskrifna icke är dennas första drägt tyckes 

 man med säkerhet kunna antaga deraf, att mångenstädes 

 vida äldre, betydligt urblekta fjädrar finnas bland de nya; 



