497 



men dessutom finnes fram på kräfvan och bland de bakersta 

 vingskylarne ännu mer eller mindre outbildade fjädrar emellan 

 de andra. 



En annan den 6 januari 1858 vid Porkkala skjuten 

 liona är af samma mörka färgteckning, men har ännu svartare 

 stjerttäckare med något blå glans och hela bakre delen af 

 underlifvet med ny drägt, nästan svart och med glans; dess 

 stjertpennor äro i spetsen mera afrundade. Totalfärgen är 

 hos hvardera så mörk, att de på litet afstånd se svartaktiga 

 ut. F. M. — Om våren skjutna gamla honor (h varom mera 

 ofvan) hafva en helt annan färgteckning på nedre delen af 

 halsen och kräfvan, utom att de i allmänhet hafva en be- 

 tydligt ljusare rostgul grundfärg. 



Anm. De nu beskrifna två honorna måtte vara foglar i andra året. 

 Jag har afmålat en omkring medlet af maj skjuten hona, som är i 

 samma drägt, blott något ljusare, isynnerhet på hufvudet, men utan 

 ljust vid näbbroten och kring ögonen, såsom gamla honor hafva 

 det. Äfven honorna bära således sin ungdrägt under hela det 

 första året, 



3. Ungfoglar om våren. Hane skjuten den 21 maj 1852 



vid Porkkala. Hufvudet ända nedåt halsen grågulbrunaktigt, 

 ofvanpå och ned på bakhalsen mörkast, vid näbbroten samt 

 kring ögonen ljusast nästan hvitgrått, (isynnerhet på si- 

 dorna af hufvudet får färgen ett Ijusgrått skimmer, derigenom 

 att fjädrarne hafva ytterst smala, hvitgråa bräm); på strupen 

 och i nacken, der en antydning af nacktofsen finnes, svart- 

 aktigt, med stark siden glans på hela hufvudet, hvilket synes 

 svagt och smått tvärfläckadt; midten af halsen omgifves af 

 ett svartaktigt band; nedre delen af halsen framtill hvitgul 

 med mörka, glesa brunaktiga tvärband. Småningom blir grund- 

 färgen nedåt bröstet mera gulbrun och tvärbanden tätare, 

 isynnerhet på sidorna af kräfvan, der ljusa tvärband synas 

 på mörk botten och några fjädrar hafva mer eller mindre 



