498 



hvit bottenfärg, så att hvita och mörka tvärfläckar der uppstå. 

 Vingskylarne grågulbruna med mera sammansmältande rost- 

 bruna kanter och fläckar innanför den mörkare fjäderändan; 

 några af de bakre i öfre fanet hvitgråa; underlifvet otyd- 

 ligare tvärfläckadt af svartbrunt och rostbrunt, bakut, på 

 gumpens sidor, liksom undre stjerttäckarne, nästan svartbrunt; 

 de öfre nya, svartaktiga med grönblåaktig glans. Framryggen 

 och de främre skulderfjädrarne svartbruna med smala ut- 

 slitna, hvitgråa ändkanter, öfriga skulderfjädrarne svartaktiga 

 med breda grågulbruna ändkanter; innersta vingpennorna af 

 samma färg, men med urblekta ljusa spetsar; spegelpennorna 

 ljusare, i spetsen smalt kantade af hvitt och utan glans. 

 Framom spegeln ett bredare hvitt band; öfriga vingtäckarne 

 mörkt gråbruna med ljusare ändkanter. Handpennorna svart- 

 bruna med bleka, smala kanter, de nyare stjertpennorna 

 likaså men icke så ljust kantade; bakryggen gråbrunaktig 

 med smala ljusare fjäderkanter. F. M. 



4. Hona (skjuten på samma gång som föregående). — 

 Hufvudet ofvan mera Ijusfläckigt, baktill och nedåt mera 

 gulbrunt, strupen rostgulbrun, halsen ljusare och grågul, 

 nedre delen deraf jemte kräfvan starkt fläckiga af böjda 

 svartbruna tvärband, mera liknande gamla honans. Hela un- 

 derlifvet ljust eller urblekt, ty fjädrarne der äro gamla; på 

 de undre förenämnde kroppsdelarne äro de nyare, och all- 

 deles nya stå på halsroten och framryggen emellan de gamla; 

 vingskylarne hafva endast ljusa ändkanter; i öfrigt lik sist- 

 beskrifne hane. F. M. 



5. En ung hane (skjuten den 26 maj 1841 i Esbo, Löfö) 

 är i öfvergångsdrägt och af följande utseende. Den redan 

 mera märkbara nacktofsen nedtill svartaktig, upptill med 

 inblandade ljusgröna fjädrar och framtill med hvita. Derifrån 

 snedt nedåt den svartfläckiga strupen begränsas det gråbruna 



