499 



hufvudet af hvitt, som utbreder sig öfver bakdelen af huf- 

 viidet till nacken, hvilken jemte öfriga delen af halsen från 

 dess rot snedt uppåt är mörk, med inströdda ännu mörkare 

 fjädrar. Det sålunda utmärkta halsbandet begränsas upptill 

 af hvita fjädrar, hvilken rand dock icke är sammanhän- 

 gande, utan blott antydd. Alla nyare fjädrar med atlas- 

 glans; nedre delen af halsen framtill och ned på kräfvan på 

 hvitgulaktig botten glest och smalt tvärbandad af mörkt; 

 småningom blir grundfärgen nedåt mera ockragul och redan 

 på bröstet roströd, likaså tilltaga tvärbanden i styrka och 

 antal, men hafva upptill på sidorna af kräfvan hvitt botten, 

 så att der synas tvärband och fläckar af hvitt och svart- 

 brunt; vingskylarne rostbruna med svartbruna tvärband, un- 

 derlifvet dylikt, men något dunklare, öfverallt med inströdda 

 mer eller mindre utbildade fjädrar för den gamle hanens 

 vinterdrägt; på skuldrorna äfven några hvita fjädrar jemte 

 andra mer eller mindre fläckade af hvitt, bland de bakre 

 finnas flera längre och spetsigare fjädrar, i utfanet svarta med 

 blå glans, i det inre och i spetsarne hvitgråa; på gumpens sidor 

 ett band af nya svarta fjädrar med blå glans. Annars lik 

 den under n:o 3 beskrifna. Z. M. 



Den på samma gång skjutna unga honan bär en tem- 

 ligen urblekt drägt, men har på hela underlifvet (redan på 

 halsen framtill) och framryggen utskjutande nya fjädrar, ännu 

 gömda mellan de gamla. Ogonring, näbb och fötter, som 

 de förut beskrifna. Z. M. 



De olika könen hos ungfoglarne skiljas lätt genom 

 hanens mörka strupe och halsband; från gamla honan genom 

 denna senares af breda hvita band infattade, blåglänsande 

 vingspegel, och de i yttre fanet blåglänsande, i det inre hvit- 

 gråa innersta vingpennorna, m. m. 



