556 



skarfven (Ph. carho medius Nilss.), kläcker, så vidt det är 

 kändt, sydligare, vid Östersjöns södra kuster, Blekinge, Skåne, 

 Pomern och omkring Nordsjöns kuster. 



Ehuru mellanskarfven således kläcker inom Östersjön 

 är det likväl ej bekant, att den skulle gå ända upp till våra 

 breddgrader eller någonsin med säkerhet hafva erhållits här. 

 (Bergstrand upptager den väl till namnet bland Ålands fo- 

 glar, men torde föga i verkligheten hafva öfverkommit den). 

 Alla de exemplar, som för det närvarande stå till buds 

 att undersöka, hafva tillhört stor skarfven^ hvilken häckar 

 längs vårt områdes norra kuster och ej sällan ertappats uti 

 olika delar af öfriga landet, men med få undantag alltid om 

 hösten eller vintern, alltså på vandring från norden. — Mid- 

 dendorff säger arten förekomma mycket allmänt längs lapp- 

 ska halföus kuster, Lilljehorg fann den talrikt vid Schurets- 

 kaja och mag. M. Brenner på spridda ställen öster om 1 

 Svätoi-noss, hvarjemte Malm och Schrader uppgifva, att den 

 häckar på flere fogelberg vid Warangerfjord. — Enligt pro- 

 sten Fellman visar sig något exemplar då och då i Utsjoki, 

 särdeles vid oväder, hvarjemte fogeln skall vara bekant äfven 

 annorstädes i lappmarken; enligt Malmberg skall den vara 

 funnen i Ivalo; Knohlock meddelar, att ett ex. skjöts i Kyrö I 

 by uti Kittilä år 1867 om hösten. Deremot erfor W, v. 

 Wright (1. c. sid. 299) under sin resa 1832 i lappmarken, 

 att ett par samma år blifvit skjutet tidigt om våren, vid 

 Maunu invid Muonio elf (68^ 35'). Uti Kuusamo blef ett 

 ex. skjutet om hösten 1870 vid Kitkajärvi (J, Sahlberg) 

 och att döma af en notis, som Bränder erhållit derifrån, 

 skall den då och då (2 aug. 1871) erhållas vid samma sjö. En- 

 ligt Br. Nyländer skjutes den nästan hvarje höst vid Uleåborg 

 och enl. Boden likaså nästan årligen vid Wasa; Alcenius iakt- 

 tog en fogel om vårsommaren år 1871 vid Orisberg i närheten 



