530 



Medelhafvets vestra och östra delar, Svarta och Kaspiska 

 hafven, Indien och China. 



Hos oss synes storskraken under häckningstiden mest 

 hålla sig till de inre delarne af landet, särskildt de nordli- 

 gare, men den förekommer ej synnerligen talrikt. — Antag- 

 ligen saknas den alldeles vid våra yttre ishafskuster omkring 

 lappska halfön, ty h varken Middendorff eller Lilljehorg om- 

 tala den härifrån. Deremot finnes den, om också ej talrikt, 

 vestligare i de trakter närmare finmarken, hviika Schrader 

 besökte, och äfven Malm anträffade arten vid Pasvik elf ända 

 vid 70^* n. br. ; enl. Fellman förekommer den också uti Uts- 

 joki *). Talrikare finnes arten uti de inre delarne af lapp- 

 marken; enl. Malm är den i norra lappmarken allmän så 

 långt tallskog växer och i Enontekis finnes den också inom 

 barrskogsregionen (Grape, Shg & Pn). På lappska halfön 

 saknas fogeln ingalunda, men håller sig till de skogbevuxna, 

 vestra och inre delarne; enligt Sahlberg och Malmberg finnes 

 den nemligen vid Soukelo. Br. Nyländer uppger, att arten 

 skall finnas mera allmänt på Karlö vid Uleåborg; i Pudas- 

 järvi (Brdr) och Kajanatrakten (Mgm) kläcker den, men 

 finnes ej talrikt. Uti Wasatrakten häckar den mycket spar- 

 samt (Alcemusy Boden), ej heller finnes den i Kuopiotrakten 

 i större mängd utan glest spridd vid de steniga stränderna 

 af de flesta insjöar (J. v. W., Asch.). Sahlberg fann arten 

 häcka här och der i ryska Karelen, men inom Olonetz-Ka- 

 relen förekommer den enligt Kessler blott flyttningstiderna. 

 I sydliga Finland är den på sina ställen anträffad häckande, 

 men ingenstädes till större mängd; i Kerimäki vid Nyslott 

 påstås den kläcka vid Puruvesi (Lindforss); Grönfeldt har 



*) Utan tvifvel anländer arten till dessa nejder från hafskusten 

 och finmarken, men till öfriga delar af inre lappmarken söderifrån, dess 

 utbredning här torde sålunda likna knipans. 



