503 



vigge (Sadel). Finska: pieni sortti (Muonio)» vartti (Kuu- 

 samo) och narsku (Pudasj., Brdr), meritelkkä (Kiuruvesi, 

 Aschan), värrä, vikiö {Sadelin); vesitetri, narski, narsku, jou- 

 hisotka (3%). 



Beskrifning. Näbben, P/s — 2 tum lång till munvinkeln, 

 tarsen 1^-% t., mellantån med klo 2^-% t. 



Gammal hane om våren. Näbben mycket ljusblå, med 

 svart spets och nagel; ögonringen klart gul, benen gulaktigt 

 blyfärgade med svart simhud. — Hufvudet*), halsen och 

 kräfvan svarta med grön och violett glans på de förstnämnda 

 delarne och den från hjessan nedhängande långa fjädertofsen; 

 rygg och skuldror svarta med grön glans, ytterst fint vatt- 

 rade af Ijusbrunt och brungråaktigt. Vingarne, stjerten och 

 kroppens hela bakdel svarta med grön glans på de inre 

 vingpennorna; spegelns pennor hvita, med breda svarta, grönt- 

 glänsande spetsar och kanter på utfanet. Underlifvet baktill 

 fläckigt och vattradt af mörkt, i öfrigt jemte sidorna af 

 kroppen, från den skarpt begränsade kräfvan, rent hvita 

 (hvarigenom fogeln på litet afstånd synes svart med krop- 

 pens nedre mellersta del hvit). På de öfre och bakre ving- 

 skylarne synas stundom större eller mindre spår efter den 

 fina brungråa vattring, hvilken de såsom nya (om hösten) 

 hafva. Stjertpennorna 14. F. M. och 07%g. målnning. 



Gammal hane i ren sommardrägt, skjuten den 18 aug. 

 1848 vid Kuopio af J. v, Wright. Näbben ofvan och på 

 sidorna mörk, innanför den svarta spetsen, längs kanten och 

 vid roten ljusare gråblå eller såsom hos gamla honan om 

 sommaren. Fötterna blygråa med dragning i gulaktigt, ut- 

 vändigt och på lederna svartaktiga, med svart simhud, eller 

 såsom om våren. Iris klart ljusgul. — Hufvudet och öfre 



*) Ett par hanar hafva uti innersta hakvinkeln en rent hvit fläck. 



