351 



Hvita hafvets mynning) verkeligen varit af denna art och 

 icke den förra. Af den sväfvande uppgiften om Scliraders 

 erfarenhet uti norden ser det ut som skulle han erhållit fo- 

 geln vid Ishafvet, der den säkert lärer flytta fram. -— Också 

 denna art torde genom framtida efterspaningar på rätt ställe 

 bevisa sig gästa vårt område i förbifarten och rekommen- 

 deras derföre till uppmärksammande. 



Anser hyperboreus Pall. Polargås. 



Artm. Den grofva näbben samt fötterna orangegula] fjäderdrägten hos 

 gamla foglar helt hvit med svarta vingpennor, som vid basen äro 

 askgråa; ungfoglarne äro of van brunaktigt askgråa. 

 Denna högnordiska gås, som uppnår ungefär grågåsens storlek 

 kläcker uti Asiens och Amerikas närmast polen belägna delar och har 

 under flyttningarne derifrån någongång förvillats till vissa delar af Tysk- 

 land och Danmark; det borde icke vara en omöjlighet, att något exem- 

 plar skulle kunna komma också till vår sydkust, hvarföre arten här må 

 omnämnas i förbigående. 



B. Underslägfet Bernicla Stej^h. (se ofvan sid. 319). 

 Anser bernicla (Linn.). Prutgås. 



Artm. Hiifvudet och hela halsen svarta^ med en afhruten hvit 

 ring omkring halsens öfre del; kroppen ofvan brungrå, 

 undertill ljusare^ med hvit undergump och långa stjert- 

 täckare; vingarne, den korta näbben och fötterna svarta. 

 Längd: 2 fot 1 t., vingbr. 4 fot (Nilss.). 



Anas L.; Anser torqvatus Frisch, Nilss.; Bernicla brenta Briss., 

 Pall. et rec. 



Benämningar. Svenska: gagel (nyländska kustsockn.). 

 Finska: kaulushanhi (Nyldr)^ sepelhanhi, musta hsmhi (3Ibg). 



Beskrifning. Näbben liten, IV2 tum lång, kortare än 

 hufvudet, ej hög vid basen, jemnt afsmalnande och svagt 

 nedtryckt innanför den kupiga, afrundade nageln; till färgen 

 helt svart; näsborrarne belägna framom midten af käken och 

 tänderna icke synliga utom näbben. Iris svartbrun, ögon- 



