473 



yttre förposter från ishafssidan. Den går nemligen i Norge 

 så högt upp, att den tränger in på vårt område; enligt 

 Schrader kommer den i slutet af maj till Waranger fjord, 

 och sprider sig härifrån inåt landet. I följd häraf fann 

 Malm den i nordligaste delen ända till 70^ n. br; Fell- 

 man uppgifver också att knipan till Utsjoki *) kommer från 

 ishafskusten. Föga nog torde den från Norge utbreda sig 

 mycket ostligare, ty hvarken Lilljehorg eller Middendorff 

 funno den längs lappska halföns kuster; huru långt norrut 

 den utbreder sig från den skogbeväxta delen af vårt område 

 uti lappska halföns inre, är icke bekant, men äfven här torde 

 den föga öfverskrida trädgränsen; åtminstone förekommer 

 den i sydvestra och södra delarne inom skogsregionen enligt 

 Sahlberg och Malmberg '^*). 



Knipan anländer ganska tidigt om våren eller med 

 första isfria vatten. Ofta nog inträffar det, att den stannar 

 att öfvervintra på sina ställen i Åländska och sydvestra 

 skärgården (åren 1848, 49, 52, 55, klim. iaktt. 1846 — 55) 

 dit den eljest plägar anlända antingen sista veckan af mars 

 eller i början af april. Till Helsingforstrakten kommer den 

 mot slutet af månaden, och passerar denna tid genom större 

 delen af landet ända till Österbotten; i början eller mot 

 medlet af maj anländer den till Lappmarken. — Bortfärden 

 sker i allmänhet i slutet af oktober eller förra hälften af 

 november månader. 



Att knipan håller sig helst inom skogsgränsen är lätt 

 förklarligt; den plägar nemligen värpa uti ihåliga träd, samt 



*) Prosten Fellman har antecknat följande om knipan i det träd- 

 lösa Utsjoki: „Någongång har hon lagt ikgg och utkläckt dem i Utsjoki 

 kyrkostapel. Det har händt, att en ung knipa som blifvit efter vid flytt- 

 ningen, lefvat öfver vintern i Patsjoki; en annan gäng infrös en uti 

 samma elf först i början af mars månad". 



**) Den är vidare allmän vid Archangel. 



