480 



gång skulle blifvit funnen hos oss är att Arthur v. Nord- 



mann säger sig i juli 1856 hafva iakttagit ett par vid Kem 



på vestra kusten af hvita hafvet. Pålitligheten af denna 



uppgift kunna vi ej garantera då exemplaren icke tyckas 



hafva blifvit skjutna, eller åtminstone ej hemförda '^). — Der- 



emot skulle artens tillfälliga förekomst vid Östersjön antyda 



möjligheten, att den under flyttningstiderna kanske hellre 



kunde träflPas vid vår södra kust. 



Anm. Om det andra vid Sverige anträffade exemplaret har M. v. Wright 

 antecknat följande: 



Jemte Professorerna Nilssori ock Lilljehorg hade jag i Upsala 

 tillfälle att på Zool. museum undersöka det ännu der stående Sparr- 

 manska exempl., en gammal hane i vårdrägt, uppstoppad till vätte. 

 Fogeln befanns vara ifylld med fin hyfvelspån och i öfrigt behand- 

 lad i enlighet med livad skärkarlen i såväl de svenska som finska 

 skärgårdarne bruka med sina vättar. På det ännu hvita brädet 

 syntes det, att fogeln icke blifvit begagnad. 



D) Underslägtet Hareida Leach (se sid. 424). 

 16. Fuligula glacialis Linn. Alfogel. Alli. 



Artm. Näbben kort med tydlig nagel och ett rödt tvärband: 

 näsborrarne belägna närmare roten än spetsen 'j pann- 

 skelet 7iästan tvärt; hanens mellersta stjertpennor långa^ 

 spetsiga. 



Hanen om vintern: hufvudet förutom en brun fläck på 

 örontrakten, halsen, skuldrorna och underlifvet hvita, bröstet, 

 ryggen och vingarne samt de långa stjertpennorna mörka. 

 Om sommaren: hufvudet, utom ögontrakten, samt främre och 

 öfre kro'ppsdelarne mörka, skuldrorna rostbruna, under- 

 lifvet hvitt. 



*) Troligen pä grund af någon äldre och otillförlitlig auktor säger 

 Naumann, att arten förekommer i mängd vid Hvita hafvet, hvilket här 

 blott för fullständighetens skull må antecknas, ehuru uppgiften ingalunda 

 torde ega någon riktighet. 



