484 



lunda i de hvita, inåt ljust askblåa viugskylarne. Såväl hand- 

 pennorna som de innersta vingpennorna svarta, de senare 

 utåt mera bruna och alla smalt kantade af ljusare färg. F. M. 



Eona i sommardrägt, skjuten i Sibbo den 5 maj 1848. 

 — Ogonring, näbb och ben såsom hos honan i vinterdrägt. 

 Från näbbroten uppåt pannan ett smalt, bakut bredare svart- 

 brunt band, som betäcker hjessan; hela öfriga hufvudet och 

 halsen svartaktigt gulbruna, trakten mellan näbb och öga 

 klarast, på strupen mest svartaktig; från ögat bakut ett hvitt, 

 af gulbrunt fläckadt band, ett annat mindre rent hvitt på 

 halssidorna nedanom örontrakten, hela nedre delen af halsen 

 svartbrun. Framryggen svartbrun eller svart med grågul- 

 bruna kantfläckar; skuldrorna svarta med gulbruna, ytterst 

 ned ljust grågulbruna fjäderkanter (andra hafva den grå- 

 aktiga färgen mer öfvervägande) ; vingtäckarne brunsvarta 

 med ljusare, mera gråa kanter; bakrygg och öfre stjerttäckare 

 svarta med gulbruna kanter på öfvergumpens fjädrar. De 

 yttersta stjerttäckarne mot stjertroten i utfanet hvita, bil- 

 dande ett åt stjertspetsen smalnande, hvitt band, äfven gum- 

 pens sidor hvita; stjertpennorna bleksvarta med utåt allt 

 bredare kanter, så att de yttersta hafva nästan hela utfanet 

 hvitt; den mörka färgen, som omger nedre delen af halsen, 

 ljusnar småningom och öfvergår i den ljusgråa mörkfläckiga 

 kräfvan (det mörka inåt fjädern lyser der genom de breda 

 hvita kanterna) och försvinner i det öfverallt hvita under- 

 lifvet; de hvita, inåt ljust askblåa vingskylarne äro närmast 

 kräfvan fläckiga af dennas färg. Såväl handpennorna som 

 de innersta vingpennorna svarta, de senare utåt mera bruna 

 och alla smalt kantade af ljusare färg; de äro lika med dem 

 hos honan i vinterdrägt. F. M. 



Det är således egentligen hufvudet och halsen som hos 

 alfogelhonan har en olika färgteckning under sommarn och 



