489 



men icke lika talrikt på alla ställen. Den tyckes vara säll- 

 synt i Pudasjärvi (Brdr)^ förekommer under vårsträckningen 

 vid Kajana (Mgm)^ vår och höst vid Kuopio, ehuru om 

 hösten ej i flock (J. v. W.). Deremot finnes den flyttnings- 

 tiderna allmänt vid Uleåborg (Br. Nyl.) och i massa vid 

 Wasa (Boden), — således utan tvifvel på flyttning till och 

 från lappmarken längs vestkusten. Till Nyslottstrakten kom- 

 mer den talrikt (Lindforss), likaså är den flyttningsti- 

 derna allmän vid norra delen af Ladoga i Salmis härad 

 (Backm.) och enl. Tengström vid Kexholm samt uppehåller 

 sig i stora skaror på Wuoksen om våren, löfsprickningstiden 

 samt i början af Oktober *). Afven genom Olonetz guver- 

 nementet flyttar den talrikt och skall stanna qvar öfver vin- 

 tern vid öppna vikar af Onega samt närliggande vatten, 

 isynnerhet i viken Svjätuch, som ej tillfryser (Kessler). Redan 

 Meyer (1815) säger, att den kommer till Petersburg i utomor- 

 dentlig mängd. Det kan således ej lida något tvifvel derom, att 

 dessa skaror flytta häröfver från Hvita hafvet samt lappska 

 halfön äfvensom från norra Ryssland för att komma till finska 

 viken, ty här finnas längs hela vår södra kust otaliga svär- 

 mar alfogel, talrikare än någon annan sjöfogel, såväl om 

 senhösten och våren, som till större eller mindre antal också 

 under vintern i den yttre skärgården, i fall långvarig blida 

 inträffar eller vintern icke är kall. 



Allt efter som vattnen tillfrysa flytta allorna undan och 

 de återkomma så snart kusterna och de större fjärdarne 

 blifva isfria. Arten visar sig sålunda i Åländska skärgården 

 i mars och april, kommer i sistnämnda månad också till 

 sydkusten, passerar största delen af sin väg genom vårt om- 



*) Före Wuoksens fällning sågos årligen om hösten under laxens 

 lektid stora svärmar på strömmen invid staden, der de hufvudsakligast 

 förtärde laxrom (Tngstr.). 



