304 



risera de länder med kallare klimat; de utgöra nemligen en 

 väsendtlig del af dessas fogelfauna och fortplanta sig här 

 uti mycket stor mängd. I förhållande till de andra ordnin- 

 garne är denna ganska väl begränsad derigenom, att fog- 

 larne äro organiserade till att uppehålla sig på vatten; 

 kroppsställningen är sammanträngd, benen korta, till stor 

 del dragna inom kroppshuden och fötterna äro alltid utru- 

 stade till siraredskap. 



Näbben är olika bygd allt efter som arterna företrä- 

 desvis lifnära sig antingen af vegetabilisk föda och smådjur 

 eller af fisk. Största delen af de förra har den betäckt med 

 en vekare, känslig hud och utvändigt särskildt utrustad med 

 en af kamtänder bildad apparat för att utgallra de små fö- 

 remål, som kunna användas till föda; de senare hafva mer- 

 endels hård näbb med skarpa kanter. Inom den förra grup- 

 pen träffar man otvifvelaktigt de högst stående simfoglarne, 

 såväl med hänsyn till själsförmögenheter som förmåga att 

 uppehålla sig uti simfoglarnes egentliga element, vattnet. 

 Den senare gruppen har väl att uppvisa utmärkta dykare 

 och arter med högt utvecklad flygförmåga, men vida under- 

 lägsna de förra med hänsyn till intelligensen och merendels 

 glupska foglar, som lefva af rof eller döda djur. 



Fötterna äro, såsom redan nämndes alltid egnade att 

 begagnas i vattnet, men hafva i öfrigt en mycket olikartad 

 beskaffenhet; de flesta arterna besitta en i hög grad utveck- 

 lad förmåga att simma och dyka, samt kunna alldeles ej 

 undvara vattnet; andra vistas ofta på land och kunna fort- 

 skaä'a sig der temligen väl, medan andra simma sällan och 

 dåligt oaktadt de hålla sig i närheten af vatten, men ega en 

 så mycket bättre utbildad flygförmåga. Dykningen verkställa 

 de flesta från ytan och många kunna på detta sätt gå gan- 

 ska djupt ned samt uppehålla sig flere minuter uti vattnet; 



