426 



en ljusgrön snibb, utgående från den ljusgröna nacken och 

 bakhalsen, uppå hvars sidor färgen utbreder sig, på midten 

 afbruten af ett hvitt band, som går snedt bakåt från det 

 ställe der den mörka kalotten bakom ögat bildar en trubbig 

 vinkel med det nedåt halsen gående ljusgröna fältet. Af 

 snöhvit färg äro öfriga delen af hufvudet, halsen, framryggen, 

 skuldrorna, de nedböjda inre vingpennorna, vingtäckarne, 

 kroppssidorna under vingarne, bakåt synliga såsom en skarpt 

 begränsad stor, rundad fläck på sidorna af gumpen. På 

 skuldrorna och gumpfläcken finnes en svag ljus, ockragul an- 

 strykning och på nedre delen af halsen framtill och dess 

 sidor en starkare gulaktig liffärg; den hvita färgen begränsas 

 skarpt af det rent svarta, som intager bröstet och hela un- 

 derlifvet jemte bakre delen af kroppen; vingspegeln, dess 

 närmaste täckare samt hand- och de 14 stjertpennorna svarta, 

 de sistnämnda dock stötande i brunt. F. M. och orig. måln. 



Denna af så enkla färger tecknade fogel är en af de 

 vackraste bland våra arter. 



Gammal hona. Grundfärgen ljust gråaktigt rostgul; det 

 isynnerhet framtill, af små mörka längdfläckar tecknade huf- 

 vudet och öfre delen af halsen ofvan mer rostbruna; nedre 

 delen af halsen, kräfvan, dess sidor samt sidorna af kroppen 

 och hela dess bakre del med svartbruna tvärband på rost- 

 gul, inunder åter med smalare band på en mörkare rostgrå 

 botten. Framryggen, och skuldrorna svartbruna med breda, 

 ytterst ännu ljusare fjäderkanter och kantfläckar på skul- 

 drorna. De inre räta vingpennorna jemte de öfre spegel- 

 pennorna svartbruna med kanter af den allmänna färgen; så 

 äfven de svartaktiga vingtäckarne och hela bakryggen; de 

 öfriga spegelpennorna och deras närmaste täckare svartaktiga 

 med hvita ändkanter, hvarigenom spegeln får ett hvitt band 

 såväl fram- som baktill; hanens hvita gumpfläck utmärkes 



