429 



band b akut från ögat, mycket ljusare, enfärgadt blekt brun- 

 svart; kräfvan blott framtill emot det svarta bröstet något 

 mer gulbrun, med otydliga mörka tvärfläckar och litet hvit- 

 grått lysande igenom, så att allt småningom öfvergår i det 

 mörka på bröstet. Hela framryggen svartaktig, med gråa 

 otydliga fläckar på några fjädrar, som innanför den mörka 

 ändan äro hvitgråa; andra äro hvita med svart blott på sin 

 yttre del. Den hvitgråa och mörka färgen hopsmälter så 

 att ingen tydlig gräns uppstår; (så är i allmänhet fallet med 

 de tunua och genomskinliga sommardrägtsfjädrarne). Skulder- 

 fjädrarne äfven skymliga af hvitgrått innanför den mörka 

 eller svartaktiga ändan och inåt roten; vingskylarne blekt 

 svartbrunaktiga, men hvarken de eller skulderfjädrarne hafva 

 några ljusa, brunaktiga ändkanter; sidorna af gumpen (den 

 om våren hvita delen deraf) fläckiga af hvitgrått med svarta 

 fjäderändar, fint brunspräckligt öfvergående i det gråa; vin- 

 gar och stjert som om våren. Denna, en yngre hane (tro- 

 ligen i tredje året) har de hvita innersta vingpennorna svarta 

 i spetsen. F. M. 



Den ofvannämnda om hösten skjutna hanen har ännu 

 mera gråskymliga skuldror och är mera fläckig af hvitgrått 

 fram på kräfvan, men brunfläckig och fint spräcklig på bak- 

 ryggen; den befjädrade delen af näbbroten är framtill allt 

 ljusare, hvitaktig. 



Anm. De gamla hanarne i öfvergång från vinter- till sommardrägten 

 förvexlas af skärkarlen och mången annan ännu i denna stund med 

 de unga hanarne (helsingarna). Likvisst känner mången skärkarl 

 att gudingen är svart under sommarn och dä bor ute på hafvet. 



Fjolårig hane i öfvergång till sommardrägt (skjuten d. 



29 juni 1849 i Esbo skärgård). Näbb och fötter mindre 



klara än de gamlas; ögonringen mörkbrun. På hufvudet och 



halsen finnas nya fjädrar för den blifvande första sommar- 



drclgten, men öfverallt med inblandade mer eller mindre hvita 



