431 



käkens nedre del mot roten nästan rent blygrå, så äfven 

 underkäkskanten. Fötterna nästan enfärgadt ljusgrågula eller 

 ockragula med stark blandning af blygrått, hvaraf en drag- 

 ning i olivgrönaktigt ; tarserna baktill och baktåns simhud 

 äfvensom en svag skuggning på ledgångarne gråaktiga, sim- 

 huden mattsvart och naglarne svartgråa. På hela hutVudet 

 och öfre delen af halsen finnas nya fjädrar, men baksidan 

 af halsen nedåt samt framryggen närmast halsen hafva ännu 

 gamla; på nedre delen af framhalsen delvis nya eller gamla 

 fjädrar. Hela kräfvan framtill och underlifvet hafva gamla 

 fjädrar af ungdrägten, mycket urblekta isynnerhet på kräfvan, 

 som är hvitaktigt gulgrå med brunaktiga tvärfläckar. På 

 framryggen hvars slitna fjädrar hafva qvar blott en ytterst 

 fin hvitgrå kant, finnas några nya fjädrar, flere på skuldrorna, 

 kräfvans sidor och bland vingskylarne, hvarest öfverallt de 

 gamla fjädrarnes ändkanter äro mycket bleka; större delen 

 af ryggen har nya fjädrar, men på öfvergumpen och bland 

 öfre stjerttäckarne finnas ännu många gamla. Vingarne öf- 

 verallt af ungdrägten, handpennorna obetydligt blekare, än 

 om de vore nya; spegelpennorna hafva något hvitt i spet- 

 sarne; en stjertpenna är ny, de andra mycket urblekta och 

 slitna. Längd från näbb- till stjertspetsen 24 tum; ving- 

 bredd 1 aln 18% tum; vingen 10% tum. F. M. 



Äfven de nya fjädrarne hafva ändkanterna blekare och 

 mindre vackra än hos en gammal hona; på hufvudet, som 

 är mörkast på pannan och ljusast tätt öfver samt bakom 

 ögonen, äro färgerna mera gråaktiga och den ljusa grund- 

 färgen sammansmälter här mera med de svarta längdfläc- 

 kame, så att allt ser mer orent ut; så äfven på halsen. 

 Häraf synes att eidei^honans första utbildade drägt ännu icke 

 är lika vacker som en äldre fogels. F, M. 



Dessa unga honor kallas i skärgården skröjor. 



