440 



len, delar sig högre upp och begränsar densamma på sidorna 

 och ända ned på den uppå sidorna inskjutande fjädersnibben; 

 på strupen af samma färg en V-form.ig fläck, hvars grenar 

 räcka något ut på halsen; straxt inunder ögat ännu en svart 

 fläck. Ett hvitt band går från det svarta bandet omkring 

 näbbknölen, öfver ögat, derifrån först bakut och nedåt samt 

 öfvergår upptill småningom i den vackert ljusblågråa fär- 

 gen, som betäcker pannan, hela hjessan och nacken nedåt, 

 så långt som en linie angifver, dragen i fortsättning utmed 

 käkkanterna, då hufvudet har den hos en sittande fogel 

 vanliga ställningen; nedtill slutar denna färg tvärt med 

 en mörk skuggning ^'). Sidorna af hufvudet under ögonen 

 af en egen, starkt glänsande, i nästan svartgrönt och hvit- 

 gult skiftande grön färg, allt efter den olika ställningen mot 

 ljuset, nedåt öfvergående i det hvita. Afven här utgår från 

 ögat snedt nedåt en ljus fjäderkrans som åstadkommer skift- 

 ningar i färgen. Den smalaste delen af halsen upptill och 

 bakom något nedåt, rent hvit, derefter framtill liksom kräfvan 

 af en vacker orangegul färg; hvita äro sidorna af kräfvan 

 upptill mot skuldran, och derifrån en snibb på öfre sidan 

 af de . första vingskylarna, som alla äro glänsande svarta, 

 framryggen, de flesta vingtäckarne och sidorna af gumpen, 

 (de sistnämnda med en svag anstrykning af ljust ockragult); 

 den hvita färgen på frami-yggen öfvergår bakåt i den för- 

 öfrigt svarta bakryggen, först genom mindre och sedan mera 

 svart på de hvita fjädrarne; från sidorna af bröstet något 

 snedt uppåt går den skarpa gränsen af det öfverallt svarta 

 underlifvet, öfver- och undergumpen samt öfre och undre stjert- 



*) Detta svartgråa tvärband i nacken blir mera synligt hos kon- 

 serverade eller stoppade foglar derigenom att skinnet uttöjts, liksom 

 äfven gränsen af det blågråa på hufvudet lätt dragés mer eller mindre 

 långt ned, än den borde vara. 



