448 



brunaktiga, icke starkt begränsade tjäderspetsar, och derföre 

 oregelbundet fläckig; kräfvans fjädrar dunkelt brungråa, med 

 breda, rostgulaktiga ändkanter och innanför dessa en svart- 

 aktig månformig fläck, hvarigenom dessa partier äro fint och 

 tätt tvärfläckiga af ljust och mörkt. Framdelen af bröstet 

 och vingskylarne brungråa med mörka ändfläckar eller böjda 

 tvärband på hvarje fjäder samt med en ljust rostgul ändkant; 

 midten af underbröstet, buken, undre och öfre stjerttäckarne, 

 glänsande brungråa med otydliga tvärband af mörkare färg, 

 de sistnämnda med ett eller tvenne mer rostbruna tvärband. 

 Fram- och bakryggen, skuldrorna och vingtäckarne mörkt 

 grågulbrunaktiga, utåt mörkare, på de yttre skulderfjädrarne 

 och en del af framryggen med ljust rostgula kanter, likaså 

 på de större vingtäckarne; spegelpennorna mörkbruna, kantade 

 af ljusare färg; de innersta vingpennorna ännu mörkare, men 

 med ljusare kanter och spetsar; stjertpennorna mörkbruna 

 med hvitgulaktiga kanter. Efter Naumann. 



En lika gammal ung hona skiljes från hanen genom 

 mindre rikt fjäderklädt hufvud "^j, frånvaron af den V-formiga 

 fläcken på den ljusa strupen, genom den i allmänhet ljusare 

 och mera rostgula grundfärgen, på hvilken de mörka, böjda 

 tvärbanden tydligare framstå, genom mindre mörka skuldror 

 och slutligen genom de hvita tvärbanden, som infatta spegeln 

 såväl fram- som baktill. Naumann. 



Dundrägt. Hufvudet, halsen baktill och hela öfre krop- 

 pen ljusare gråbruna; hufvudet ofvan mörkast, likasom ett 

 band från baksidan af ögat öfver örontrakten; ett ljusare 

 band ofvan ögonen samt inunder det mörka; strupsidorna 

 äfven ljusare och halssidorna med en svag skuggning af 

 gråbrunt, genom hvilken färg äfven nedåt och på sidorna 



*) Detta är neml. hos hanen tjockt derigenom, att fjädrarne der 

 äro längre, såsom fallet är hos gamla hanen i vårdrägt. 



