371 



Förutom genom sin egendomlighet att åtminstone i vår 

 nord hålla sig endast till hafskustenm utmärkes denna art 

 framför alla våra andra änder (liksom också den andra arten 

 af underslägtet) derigenom, att den reder sitt bo uti hålor 

 eller gångar i jorden. Vid Tysklands norra kuster och Dan- 

 mark gör den sig dylika af ett par fots längd uti sand-dy- 

 nerna eller begagnar kaninhålor för ändamålet och åtnjuter 

 här formligen skydd af kustboerna, som beskatta äggen. I 

 Bohuslän använder den till nästplats „stenmalar", utan att 

 sjelf gräfva hålor; huru den plägar göra hos oss känner man 

 så mycket mindre, som det ännu behöfver bekräftas, att den 

 kläcker här regelbundet. Fogeln skall vara ytterst uppmärk- 

 sam och svår åtkomlig; dess flygt är särdeles lätt och be- 

 haglig. 



Anm. Herr Ferd. v. Wright hemtade år 1859 ett par äldre och 8 års- 

 imgar af grafanden från Sverige till Haminanlaks och har om dessa 

 meddelat följande: „De unga började sin ruggning de sista dagarne 

 af augusti och hade redan tidigare begynt mörkna kring näbbroten. 

 De gamla tappade vingpennorna i medlet af september och de in- 

 nersta pennorna öfver spegeln i början af samma månad. Mer eller 

 mindre omedelbart efter det de sent på hösten blifvit instängda i 

 rum dogo allesamman, sedan de kort förut blifvit blinda. — Sim- 

 mande omkring stenar, stockar och pålar m. m. pläga grafänderna 

 med näbben noga undersöka dessa föremål uti alla deras gropar och 

 ojemnheter under vattenytan, samt i alla möjliga direktioner *). 

 Denna vana, till hvilken en vanlig andnäbb icke skulle lämpa sig, 

 bör väl kunna ställas i sammanhang med näbbens uppåtböjda skof- 

 vellika form hos i fråga varande art". 



Anas rutila Pall. Kostand, rödgul grafand. 



Artm. Rost7'öd med grått hufvud, hvita vingtäckarej svarta 

 vingpennor samt stålgrön spegel och svart stjert. 

 Längd kring 22 tum. — Underslägtet C as area Bp. 



*) Naumann omtalar ungefär detsamma. 



