372 



Hanen har icke någon uäbbknöl såsom föregående art; 

 dess hufvud är hvitgrått, småningom ötVergående i rostgult 

 på halsen, som nästan på midten begränsas af ett svart 

 band; nedanom detta begynner den på hela kroppen rådande 

 roströda färgen. 



Honan är till färgen något mattare, har ljusare hufvud 

 och saknar den svarta halsringen. 



Sitt hemland har denna art uti södra Rj^ssland (till 

 omkr. 50^ n. br.) omkring Svarta och Kaspiska hafven, nedre 

 loppet af Wolga, samt Aralsjön äfvensom uppå saltstepperna 

 i samma nejder och i Mongoliet. — Vintern tillbringar den 

 uppå Grekiska öarne, i Indien, Persien och vestra Afrika, 

 der den uppgifves hafva erhållits ända i Kaplandet. 



Någongång förvilla sig exemplar till Ungern och vissa de- 

 lar af Tyskland; på Bornholm, är den skjuten (Kjmrh.)^ i Stock- 

 holm inköptes ett ex. i slutet af maj 1855 från en skärgårdsbåt 

 och mycket sällan kommer något ex. ända till England. 



Det är icke med visshet bekant huruvida den någonsin 

 kommit ända till vårt område; enligt en trovärdig jägares 

 uppgift skulle han likväl i Ladoga hafva skjutit en and, hvil- 

 ken efter beskrifning var en rostand (M. v. Wrights manu- 

 skript och anteckningar, der han likväl icke uppgifvit sin 

 sagesman eller tiden). 



2) Underslägtet Spatula Boie *) (se sid. 265). 

 6. Anas clypeata Linn. Skcdaod. Lapasorsa. 



Artm. Näbben lång^ utåt spadlikt utvidgad- vingspegeln 



grönj framtill med hvit infattning. 



Hane om våren: hufvudet och öfre delen af halsen 

 7nörka, med grön sldftning^ nedre delen samt skuldrorna utåt 



*) Spatula Boie 1822, Rhijnchaspis Leach, Shaw 1824. 



