376 



vudsakliga hemland; den häckar talrikt i Rysshind, från 

 Kaspiska och Svarta hafven samt vid Donaus mynning, ända 

 upp mot norden, men sparsammare på nordtyska låglandet, 

 i Danmark, Holland, vissa trakter af Frankrike, södra de- 

 larne af britiska öarne och Norge, samt i södra och mel- 

 lersta Sverige, uti nordligaste delen af Ryssland *) saknas 

 den, men förekommer uti sydliga Sibirien äfvensom i norra 

 delen af Amerika. — Flyttningstågen ske längs floder och 

 andra vattendrag och arten tillbringar vintern i Medelhafs- 

 länderna, till större antal uti de östra, hvarjemte den anföres 

 också från vissa delar af Afrika (man uppger t. o. m. häc- 

 kande), samt mindre Asien och Indien. 



Äfven i vårt land förekommer skedanden sparsamt, men 

 den häckar här skäligen långt emot norden, nemligen ända 

 till nordligaste delarne af Bottniska viken. — Bergstrand 

 anför den från Åland, på Kakskerta häckar den (E. J. Bff}^ 

 likaså i Kimitto och Wichtis, hvarjemte arten då och då er- 

 hålles vid Helsingfors (M. v. W.); Äschan tror sig hafva 

 sett den i Gammelstads viken och Ekehom ägde ett exemplar 

 från Esbo (d. 10 maj 1852); vid Saltfjärden vester om Pork- 

 kala häckar fogeln enl. hr A. Hintze. Uti Säkylä är den 

 skjuten om våren (enl. J. Sby), likaså af hrr Lydén åtskilliga 

 gånger vid Kumo elfs tillflöden i Hvittis, ehuru arten äfven här 

 är sällsynt; detsamma är fallet i Tyrvis och Karkku, men vid 

 elfvens mynning är den alls icke sällsynt, ehuru den i följd af sin 

 skygghet ej är så lätt åtkomlig (Grönfeldt). Enligt Kessler fin- 

 nes den också i Olonetz-karelen *). Uti Kuopiotrakten är den 

 ofta funnen under sträcktiderna (J. v. PF.j, men jemförelsevis 

 sällan häckande, nemligen i Tuusniemi kapell (A. v. W.) och 



*) Lilljeborg och Meves funno deii vid södra stranden af Ladoga 

 och Onega samt vid Archangel; arten går således längs Dvvina tenihgen 

 nordhgt. 



