379 



fjädrarne äfven på infaDet mörkbruDa. Handpenuorna svart- 

 bruna med mycket smala, ljusare spetskanter och ljusare 

 infan; den öfversta spegelpennan sammetssvart, de öfiiga 

 skönt blåa med violett glans, ytterst med en smal livit änd- 

 kant och derinnanför med en sammetssvart, hvarigenom ett 

 hvitt och svart band uppstår bakom spegeln; framtill be- 

 gränsas densamma äfven af ett svart och ytter derom af ett 

 hvitt band, uppstående genom de sålunda tecknade yttersta 

 vingtäckarne; de öfriga af dem äro vackert brunaktigt gråa 

 utan ljusare ändkanter. Hela fogeln på sidorna och inunder 

 utmärkt vackert och fint vattrad på ljusgrå eller hvitgulaktig 

 botten; den snedt uppåt gående gränsen mot det svarta på 

 öfvergumpen markeras af ett smalt hvitt band; stjertpen- 

 norna 18—20, de (hos gamla hanen) nästan i full cirkel 

 uppåt böjda mellersta stjertpennorna fullända prydnaden 

 hos denna, niåhända af alla änder i verlden skönast teck- 

 nade fogel. Orig. måln. och F. M. 



Anm. Hos en hane i F. M. framtränger underlifvets vattrade 

 färgteckning pä bröstet högt upp mot den hvita halsringen, medan 

 den rödbruna färgen synes blott på bröstets sidor. 



Hona. Näbben 2 74 — y.2 tum lång olivbrun eller grå- 

 grön, nedåt vid roten äfvensom på käkkanterna rostgul; iris 

 brun, benen tegelröda, med gulbrunaktig simhud. — Hela 

 hufvudet och öfre delen af halsen på ljus grågul botten med 

 svartaktiga längdfläckar, tätast på hjessan, som synes svart 

 med ljusa fläckar, samt ett band från näbben genom ögonen ; 

 en fläck på sidorna af hufvudet vid näbbroten, strupen och 

 öfre delen af framhalsen ljust rödgula, ofläckade. På nedre 

 delen af halsen blifva fläckarne hästskoformiga, men öfvergå 

 på hela det ljusare underlifvet och sidorna af gumpen till 

 längdfläckar, minst utmärkta på den ljusa buken. Uppå si- 

 dorna af bröstet och på vingskylarne äro fjädrarnes inre 



