459 



vingspegeln jemte spetsarne af dess närmaste täckare hvita, 

 tillsammans bildande ett jemnbredt hvitt band öfver vingen; 

 stjertpennorna 14. F. M. 



Hvitbrokig varietet. Finska samlingen eger en gammal 

 hane, skjuten i maj 1867 i Kökar på Åland, hvilken har föl- 

 jande utseende: Hela den fjäderklädda delen af hufvudet 

 samt öfre delen af halsen brokiga af hvitt och svart, tätast 

 tecknade med svarta, nästan sammanflytande fläckar på hela 

 hjessan och framför ögonen; pannan prickad med svartbrunt, 

 nacken och örontrakten med större svarta fläckar; rent hvita 

 äro fläcken bakom ögat, hakan och strupen nedåt. På kräf- 

 van och skuldrorna stå enstaka hvita fjädrar. Alla hand- 

 pennorna äro liksom vingspegeln rent hvita, de inre i spet- 

 sarne oregelbundet fläckade med svartbrunt. I öfrigt såsom 

 ofvan. F. M. 



Hona. Näbben matt svart, icke uppsvullen, från spet- 

 sen till munvinkeln 2'/2 t., till pannan P/4 t., tarsen 1% t. 

 och mellantån med klo 3 tum; iris grågul; benen rödgråa 

 med svart simhud, tarsen utåt, isynnerhet baktill samt ut- 

 sidan af uttån mörkt rödgråaktiga. — Hufvudet och halsen 

 enfärgade, mörkt gulaktigt gråbruna; ofta med en ljusare, 

 hvitaktig fläck mellan ögat och näbben samt en annan bakom 

 ögonen på Örontrakten. Kroppen i öfrigt svartbrun eller 

 mörkt gråaktigt brun med ljusare grågulaktiga fjäderkanter; 

 kräfvan och underlifvet nästan hvita, men fläckiga af ljust 

 gråbrunt. Vingspegeln hvit. F. M. 



Att gamla svärthanen liksom de andra dykänderna hos 

 oss anlägger en sommardrägt, som närmar sig honans är 

 otvifvelaktigt. Det har likväl icke lyckats oss att erhålhi 

 någon sådan och icke heller i Sverige synes man hafva öf- 

 verkommit eller beskrifvit densamma. Den eller de som 

 vistas på orter der svärtan eller sjöorren förekommer mera 



