521 



smalt streck på pannan; 4 tydliga fläckar och ett band längs 

 armen gula; undersidan och hufvudets sidor gula med grön 

 anstrykning; ett svartaktigt bälte på undergumpen. Meves. 



Denna dykand är icke utbredd så högt mot norden, 

 som de föregående inhemska, utan tillhör de tempererade de- 

 larne af gamla verlden, företrädesvis de östra; likväl torde den 

 häcka ännu i mellersta delarne af britiska ö^rne, oftare vid 

 en del af Östersjöns danska och tyska kuster samt på Got- 

 land och Oland; äfvenledes häckar den ställvis på nordtyska 

 slättlandet, inom Donau flodsystemet, i mellersta och södra 

 Ryssland samt de tempererade delarne af Sibirien. — Under 

 flyttningarne lärer den till största delen hålla sig längs kon- 

 tinentens floder, men följer till mindre antal också dess 

 kuster vesterut. Arten öfvervintrar i södra Europa och Me- 

 delhafsbäckenet, talrikt i de östra delarne och i Egypten, 

 samt kommer till Kaspiska hafvet, södra Sibirien och Japan. 

 — I Amerika företrädes den af en obetydligt af vikande form, 

 Fid. americana Eyt. 



Inom vårt område har fogeln träffats endast uti de syd- 

 liga delarne och är här en af de sällsyntaste af våra änder. 

 Under sin 30-åriga vistelse i Helsingforstrakten (mskrpt af 

 1858) erhöll M. v, Wright endast 3 exemplar om vårarne 

 från omgifvande skärgård; år 1865 anträffade hr C. Eke- 

 horn här en ungfogel om hösten, och samma år insändes 

 till finska samlingen en fogel skjuten vid Björneborg (West- 

 zynthius); mag. Grönfeldt antager, att arten på sistnämnda 

 ort häckar vid de vidsträckta vatten, som Kumo elf bildar 

 vid sitt utlopp, eftersom den flere gånger blifvit skjuten der- 

 städes. I sin förteckning Öfver Ålands foglar upptager Berg- 

 strand arten, utan att det är oss bekant om han verkeligen 

 erhållit den här. 



