519 



svarta simhinnor. — Hela hufvudet, förutom en liten hvit 

 fläck i underkäkens hakvinkel, äfvensom större delen af 

 halsen vackert rostfärgadt rödbruna; kräfvan ända upp kring 

 halsroten svart med brunaktig anstrykning och violett skift- 

 ning på fjäderändarne. Hela ryggen, skuldrorna och ving- 

 skylarne på hvitaktig bottenfärg ytterst fint vattrade af mörkt 

 gråbrunt; vingtäckarne tvärtom öfvervägande gråbruna med 

 otydlig hvitaktig vattring, isynnerhet mot spetsarne; innersta 

 vingpennorna äfvenså, spegelpennorna ljusgråa, de öfre i 

 spetsen med dylik vattring, samt med en fin svart rand i 

 utfanet. Handpennorna svartgråa eller svartbruna, ljusare 

 på infanet. Ofvergumpen samt stjerttäckarne ofvan och nedan 

 brunsvarta, stjertpennorna af handpennornas färg, under- 

 gumpen af vingtäckarnes teckning; underlifvet i öfrigt hvitt 

 med rostfärgad anstrykning och otydliga spår af mörk vatt- 

 ring, småningom öfvergående åt sidorna och bakut; kroppens 

 sidor under vingarne svartbruna, dessas undre sida askgrå 

 och de långa fjädrarne i armhålan rent hvita. Stjertpennorna 

 14. F. M. och orig. målning. 



Gammal hona (i maj). Näbben blygrå med svart spets; 

 benen blygråa; iris ockrabrun (MevesJ. — Hufvudet och 

 halsen gråaktigt bruna, ofvan nästan svartbruna, framför och 

 bakom ögonen ljusare, hakan, strupen och halsens sidor 

 ännu blekare, nästan hvita. Halsroten och kräfvan mörkt 

 rostbruna med rostgula fjäderkanter, som på kräfvans sidor 

 blifva bredare och i midten af bröstet hvitaktiga. Ryggen 

 och skuldrorna på mörkt gråbrun botten mot fjäderspet- 

 sarne vattrade med hvitt *) ; vingtäckarne nästan enfärgadt 

 mörkgråa, vingskylarne rent mörkbruna med något ljusare 

 spetsar '^*). Underlifvet hvitaktigt med genomskimrande grå- 



*) En hona i F. M. har inblandade rent bruna fjädrar. 

 **) Vingskylarnes spetskanter nästan hvita hos ex. i Z. M. 



