513 



vingpennorna enfärgadt mörkbruna; handpennorna af samma 

 färg, ljusare på infanet och mot roten; spegelpennornas syn- 

 liga del hvit, med breda svartbruna spetsar, bildande en in- 

 fattning nedtill, de öfver spegeln liggande armpennorna bruna 

 med grön skiftning; stjerten, bakryggen och gumpen mörk- 

 bruna, de sistnämnda delarne med ljusare fjäderkanter. F. M. 



Gamla hanen i sommardrägt är ganska lik honan; han 

 har en vackrare ljusblå näbb, mer höggul ögonring, smalare 

 bläs och saknar ofta den ljusare fläcken på örontrakten. 

 Hufvudet, halsen och kräfvan äro mörkare bruna; framryggen 

 skuldrorna och innersta vingpennorna tätare vattrade af hvit- 

 grått; spegelpennornas mörka ändar hafva grön sidenglans; 

 vingarne i öfrigt såsom i vinterdrägten, vingskylarne vattrade 

 nästan likasom skuldrorna, men vattringen är ofta afbruten 

 genom gulbrunaktiga fjäderändar. Bröstet glänsande hvitt; 

 buken mörkbrun, spräcklig af hvitaktigt; öfre och undre 

 stjerttäckarne, gumpen och bakryggen svartbruna, den sist- 

 nämnda fint spräcklig af hvitt; stjertpennorna matt brun- 

 svarta. Naumann. 



Den unga hanen om våren (fjolgam mal, i medl. af maj) 

 skiljer sig från den gamla derigenom, att en större eller min- 

 dre del af ungdrägtens bruna, Ijuskantade fjädrar finnes qvar 

 på frambröstet och kräfvan, med inblandade enskilda rent 

 svarta af den utbildade drägten. Underlifvets sidor äro ej 

 heller rent hvita, utan hafva en brunaktig anstrykning; bland 

 stjerttäckarne och på undergumpen finnas äfven af ungdräg- 

 tens fjädrar och spegelpennornas mörka spetsar äro vattrade 

 med hvitt. F, M. 



Ungdrägten är hos denna liksom hos andra änder myc- 

 ket lik gamla honan, men skiljes genom följande: ögonringen 

 är ännu icke gul, utan gulbrun eller smutsbrun, näbb färgen 

 mörkare, blott innanför spetsen och något åt sidorna ljusare 



