652 



Finska namn. Härkälintu (Kuopio Aschan); muikku- 

 liiitu, isompi härkälintu (Mbg); öfversatta från svenskan äro 

 punakaula-uiku (Nyl) och harmaakulkku-uikii (Mbg). 



Beskrifning. Näbben svart, vid basen pomeransgul, 

 till större utsträckning på underkäken, från pannan 1^-% 

 tum, från munviken 2V8 t. Benen utvändigt svarta, invän- 

 digt gröngula, tarsen 2% t., uttån 3% tum. Iris och tyg- 

 larne röda. 



Gammal fogel om våren och sommaren. Nackens fjä- 

 drar något förlängda till en afstubbad tofs. Hjessan ända 

 nedanom ögonen, samt nacktofsen svarta med glans; hufvu- 

 dets sidor med förlängda fjädrar, samt strupen askgrå med 

 hvitaktig infattning ofvan och baktill. Halsryggen och hela 

 öfre sidan af kroppen svartaktig, glänsande, med ljusare 

 gråaktiga fjäderkanter; öfriga delen af halsen rostbrun eller 

 brunröd ända ned på kräfvan, derifrån färgen småningom 

 öfvergår bakut så att vingskylarne äro svartgråa, brunskym- 

 liga eller på tvären fläckade af samma färger; underlifvet 

 silfvergrått med mörka fläckar. De yttre vingpennorna grå- 

 bruna, de innersta svartbruna, de mellanliggande armpen- 

 norna hvita. F. M. — (Bäres redan vid ankomsten i maj och 

 ännu i början af aug.; i höstdrägt veterligen ej funnen här). 



Höst- eller vinterdrägt. Pannan mörkbrun; hjessan brun- 

 svart, smalt utlöpande öfver nacken ända till ryggen. Stru- 

 pen och kinderna hvita, de senare på midten silfvergråa; 

 halsen matt rostfärgad; kräfvan och vingskylarne mörkgråa, 

 bakut med blandning af mörkare brungrått, kroppens öfre 

 delar svartbruna, på skuldrorna och framryggen med ljusare 

 fjäderkanter; vingar och underlif såsom om våren. Näbbens 

 mattgula färg är utbredd nästan på hela underkäken; inre 

 sidan af tarserne äfven mer ljusgulaktig. Hufvudets fjädrar 

 knappt längre än halsens. Naum. 



