660 



bo med 4 ägg (d. 7 juni); Malmberg har också funnit den 

 häckande i Maaninka. Enligt Malmgren skjutes den stun- 

 dom vår och höst i Kaj anatr akten, och sannolikt kläcker den 

 äfven här eftersom ett par anträffats i början af augusti år 

 1858. Vidare hafva hr Sandberg i Kankaanpä och Br. Ny- 

 länder vid Uleåborg anträJBfat en mindre dopping art, an- 

 tagligen denna art; Boden har också erhållit uppgift, att den 

 skall vara skjuten, samt häcka i Ylistaro i Wasatrakten; 

 ännu i Pudasjärvi häckar den sällsynt, skjuten midsommar- 

 tiden år 1869 (Brdr). — Huruvida den förekommer uti 

 Lappmarken är oss icke bekant, åtminstone torde den här 

 hafva gränsen för sin utbredning. Då den likvisst enligt 

 Schrader träffas här och der ända vid Ishafvet, ehuru myc- 

 ket sällsynt, är det antagligt, att de funna individerna kom- 

 mit vilse norrut, eller ännu hellre från Finmarken, dit arten 

 anländer från Norge. Från lappska halfön känna vi intet 

 om fogeln. 



Arten torde anlända hit i början af maj; ex. äro 

 antecknade i Helsingforstrakten d. 21 maj 1830, 2 m. 1834, 

 8 m. 1835 och 13 m. 1843. — Om hösten är den funnen 

 ännu den 9 okt. 1849 i Esbo. 



Uti Koskis k:ll några mil från Tavastehus finnes denna 

 dopping uti ett mindre träsk eller en dam å Padoma egen- 

 dom; fridlyst af egarinnan har fogeln förökats så, att 40 — 

 60 par numera befolka vattenytan enligt uppgift af stud. 

 Brusin. Angående fogelns bo meddelar Aschan följande iakt- 

 tagelse från ofvannämnda Kartelampi lilla träsk. „Boet var 

 beläget midtpå vattenspegeln och utgjordes af bottengräs 

 samt var fäst vid några vassrötter. Det var genomdränkt 

 af vatten som en svamp och sjönk då man tryckte derpå 

 med åran. För hvarje gång fogeln såg att man nalkades, 

 steg den upp och betäckte äggen med gräs taget från boet. 



