592 



Benämnes ofta endast trut. Finska: harmaa lokki 

 (Nyl.j Mbg)^ kaija, kajava, louve. 



Beskrifning. Näbben från spetsen till midten af pan- 

 nan 2'-*% tum, till näsborrarnes bakkant Vl^ tum till mun- 

 vinkeln 3% tum; dess färg vaxgul med hvit spets och en 

 röd fläck på hvardera sidan af underkäken; hos yngre är 

 den mörkt hornfärgad; ögonlockens kanter pomeransgula; 

 iris hvitgul. Benen hvita, stötande i perlgrått; fötterna i 

 gult; klorna bruna (färgen eft. Sk. fn.)\ tarsen samt mellan- 

 tån med klo 2^-% tum långa. Vingspetsen 1^/2 k 2 tum 

 längre än stjerten. 



Gamla fogeln i sommardrägt är till sin färgteckning i 

 allo lik samma drägt af Larus canus, till hvilken således 

 hänvisas; endast handpennornas teckning är något olika. 

 Dessa äro svarta, samtliga tecknade med en hvit spetsfläck, 

 de två första derjemte med ett hvitt tvärband mot spetsen; 

 vid roten af pennorna är den gråa färgen mer utbredd, nem- 

 ligen redan på första pennan till hälften af infanet, och yt- 

 terst vid basen äfven på utfanet, hvilket sistnämnda på de 

 två följande till midten är askgrått; på sjette pennan åter- 

 står blott obetydligt svart. Z. M. 



I vinterdrägt har den gamla fogeln hjessan, nacken och 

 bakhalsen tecknade med små gråbruna längdfläckar, men 

 liknar i öfrigt sommardrägten. 



Ungdrägt. Näbben i spetsen mörkt hornfärgad, fötterna 

 ljust gråaktigt rödbruna. Hufvudet på hvitaktig bottenfärg 

 tecknadt med små gråa, sammanflytande längdfläckar, tätast 

 på hjessan, nacken och bakhalsen samt örontrakten, glesare 

 omkring näbben, på kinderna och halssidorna; hakan och 

 strupen mycket ljust och otydligt fläckade; på frambröstet 

 stå de gråa fläckarne åter tätare, men glesna mot det hvita 

 underlifvet. Alla öfre partier, ryggen, skuldroi-na, vingtäc- 



