585 



A) Under slag tet Larus Linn. Baird. 



28. Larus glaucus Linn. HviUrut, skälgumse. 



Artm. Gammal fog el hvit med askhlå mantel och vingpen- 

 nor^ de sistnämnda i spetsen hvita. Nähhen (2^^. tum) 

 samt tarserna (nära 3 tum) starka och grofva; ung- 

 foglarne fläckiga. 



Längd: 2 f. 4 — 6 t, vingbr. 5 f. — 5 f. 7 t. Leucus Bon. 

 Benämningar. Svenska: arten kallas af skärfolket vid 

 sydkusten skälgumse, gråskälstrut och kutljusa; gråtrut (Sa- 

 delin). De finska namnen iso valkealokki (Nyl.), valkea- 

 siipinen lokki (Mbg) äro öfversättningar från svenska litera- 

 turnamn. 



Beskrifning. Näbben stor och stark med mycket krökt 

 hake; från spetsen till midten af pannan 23--% tum lång, 

 till fårgen gul med ljusare, gråaktig spets och cinnoberrÖd 

 fläck på sidorna af underkäksvinkeln; huden i mungiporna 

 köttfärgad. Iris klart ljus ockragul, ögonlocken pomerans- 

 gula, fötterna hvitaktigt köttfärgade med bruna klor, tarsen 

 2^-% ^^^^^5 mellantån med klo 2^-78 tum. Vingarne om- 

 kring Va tum längre än stjertspetsen. 



Gammal fogel om sommaren. Hufvudet, ända till ryg- 

 gen, kroppssidorna, underlifvet, gumpen samt stjertpennorna 

 och täckarne rent hvita. Hela manteln jemte vingarnes alla 

 täckare askblåa; vingkanten längs öfre randen af underar- 

 men hvit. Handpennorna ljust askfärgade, deras öfver inre 

 vingpennorna nående delar, samt spetsarne af de kortare 

 handpennorna och af samtliga armpennorna hvita, likasom 

 äfven de inre vingpennorna och bakre skulderfjädrarne. F. M. 

 Vinterdrägten har hufvudet ofvan samt halsen bakom 

 och nedåt på sidorna tecknade med mer eller mindre tyd- 



