665 



och krökta klor, samt genom bristen på baktå. — Alla till- 

 höra norden och bebo de arktiska kusternas vidt bekanta 

 fogelberg eller alkefjell. Antingen på bara berget eller i 

 jordhålor eller under klippblock lägga de ett eller två ägg; 

 begge föräldrarne uppföda ungarne tills de kunna sköta sig 

 sjelfva. Födoämnena äro fisk och lägre hafsdjur, hvilka de 

 uppsöka under ständigt dykande. De flesta arterna hafva 

 samma allmänna färgteckning och begge könen likna hvar- 

 andra; ruggningen inträflfar tvenne gånger årligen och s öm- 

 mar drägten af viker från v in t er drägten vanligen blott genom 

 mörkt hufvud och hals; un g ar ne likna mest de gamle i vin- 

 terdrägt. — På grund af näbbens ganska olika byggnad de- 

 las familjen i fyra slägten. 



A. Näbbens sidor släta hos de gamla. 



Uria. Näbben tillspetsad, hoptryclct^ icke hög, 

 Mergulus. Näbben kort, hvälfd och trubbig. 



B. Näbben starkt sammantryckt^ med tvärfåror jpå 



sidan hos de gamla. 

 Mormon. Ofverkäkens rot naken^ svullen i randen. 

 Alca. Ofverkäkens rothälft fjäderklädd. 



Grisleslägtet, (Uria briss). 



Näbben rät, långsträckt, tillspetsad, lika bred som hög, 



ofvan kullrig, på sidorna slät, vid roten befjädrad. 

 Näsborrarne aflånga, genomsigtiga, vid näbbkantens bas. 



Benen korta bakutsittande ; tarserna framtill täckta af plå- 

 tar, baktill af nätlikt delad hud; de tre framtårna för- 

 enade genom hel simhud, baktån saknas; klorna hop- 

 tryckta, krökta, hvassa. 



Vin g a me korta, spetsiga och stjerten mycket kort. 



