666 



Vårt område eger tvenne arter af slägtet; begge re- 

 presenteras dels här dels i närmaste grannländer genom 

 skilda geografiska varieteter. 



44. Uria grylle (Linn.). Grisla. Punajalka-kiisla. 



Artm. Svart med en stor oval, hvit fläck på vingen; näbben 



sv ar t ^ fötterna röda. 



Längd omkr. 13 tum, vingbr. 22 tura. — Colymbus L. 



Benämningar. Svenska: grisla (allmännast); grislo (Lars- 

 mo, Schalin)] spita (-ar; Kyrkslätt, W. Snellman). Finska: 

 riskiläinen, riskilä eller punajalka-r., -kiisla {Fellm., W. Nyl.^ 

 Mhg)\ särkikukko (Sadelin). 



Beskvifning. Näbben svart, rät, hoptryckt, med inböjda 

 käkkanter, öfverkäkens vid roten utstående; från pannan IY4 

 tum, fr. munvinkeln P/4 t.; munnen invändigt röd. Fötterna 

 klart röda, tarsen 1% t; mellantåu med klo 2 tum. 



Gammal fogel i sommardrägt *). Hela fjäderdrägten 

 brunsvart med svagt grönaktig glans på halsens sidor och 

 dragning i brunt på bakryggen. Mellersta och största ving- 

 täckarne hvita; vingarne i öfrigt samt stjerten svarta. Honan 

 är något mindre och har ej så rena färger. F. M. 



Vinterdrägt (nästan fullfärdig i slutet af oktober). Ha- 

 kan, bröstet och underlifvet rent hvita, öfriga kroppens fjädrar 

 äro svarta med hvita spetskanter, hvarigenom hufvudet och 

 halsen blifva nästan alldeles hvita med fint genomskimrande 

 tvärband och fläckar på hjessan samt på bakhalsen. Ett 

 mörkare band från mun vinkeln mot ögat der det bildar en 

 svart fläck, samt ut på örontrakten. Kräfvans och halsens 



*) De gamla anlägga den i början af maj och hafva den ren inom 

 samma månad; yngre finnas i början af juni, t. o. m. i början af juli 

 med rester af förra vinterdrägten (enl. våra samlingar). 



