670 



De två geografiska varieteter, som tillhöra vårt område 

 utmärkas enligt Malmgren såsom följer. 



U. troile var. lomvia Temm. Sydlig sillgrisla. 



Nabhen längre^ tunnare, jemnt tillspetsad ända från 

 näsborrarne^ svart. Tarser och tår öfverallt svarta^ vid tå- 

 lederna stötande i gulbrunt. Handpennornas medelstora undre 

 täckare med en svart spetsfläck; kroppen större^ mer långlagd. 



Längd 19 y.^ — 20% tum; näbben till pannan l^s — 2Vö 

 t., till munvinkeln (2% — )3 — 3% t- 5 tarsen P/g tum. 



Denna form har ofta omkring ögat en smal hvit ring, 

 bakut fortsatt i en strimma (tillfällig varietet: ringvia). 



Denna sillgrisla tillhör de kontinentala kusterna omkring 

 norra delarne af såväl Atlantiska som Stilla hafvet och före- 

 kommer i gamla och nya verlden. Den häckar i mängd vid 

 Ishafvets klippiga kuster, längs Skandinaviens vestkust och 

 ställvis ännu inom Östersjön, samt vid Storbritannien. • — 

 Arten flyttar också utmed hafskusterna, öfvervintrar redan 

 längs Norska kusten, men sträcker också ända till Spanien. 



Hos oss finnes fogeln vid ishafskusten ; den häckar vid 

 Warangerfjord i närheten af Wardö (Schr.^ Midd.) och kommer 

 i mängd till fjordarne i finnmarken {Malm)\ anmärknings- 

 värdt nog fann Middendorff den ej längs kusten af lappska 

 halfön, hvaremot Lilljeborg uppger den vara icke sällsynt 

 vid Schuretskaja och mag. M. Breniier fann den vid Keljätni 

 den 11 juli 1863. — (Arten förekommer naturligtvis ej i lan- 

 dets inre delar, men kunde möjligen finnas i sydvestligaste 

 delen af vårt område, eftersom den inom Östersjön går upp 

 längs östra Småland och häckar ännu på Karlsöarna vid Got- 

 land. Visserligen upptager Bergstrand artens namn bland 

 Ålands foglar, men föga på grund af något exemplar, åtmin- 

 stone namnes derom intet). 



