672 



Mergulus alle (Linn.). Alkekuog. 



Artm. Ofre kroppsdelarne^ vingarne och stjerten svarta^ un- 



derlifvet hvitt; skuldrornas pennor på sidorna och aivn- 



'pennorna i spetsen hvita. 



Längd 8V2 tum, vingbr. 16 Va *. — Alca L. 



Finska benämningar: i literaturen jääkyyhky (W, Nyl.)^ 

 jääkyyhkynen {Mhg)\ i Borgå skärgård nirkki (? i Pörtö, 

 enl. hr A, Hintze). 



Beskrifning. Till kroppen sammanträngd och tjock, 

 samt den minsta af våra alkartade foglar. — Näbben af of- 

 vanbeskrifven form, svart, från pannan V2 tum, från mun- 

 vinkeln ^4 tum; benen svarta, tarsen ^4 tum. 



Gammal fogel om sommaren. Hela hufvudet och halsen 

 svarta ända ned till bröstet, dock så att hufvudet och fram- 

 halsen mer stöta i sotbrunt och de öfriga delarne äro mera rent 

 svarta, glänsande; nedre delen af bröstet och hela under- 

 lifvet rent hvita, vingar och stjert såsom om vintern. Sk. fn. 



Vinterdrägt. Hjessan ända under ögonen och bakut 

 på nacken samt halsryggen svarta. Alla öfriga delar äfven 

 svarta med stark blåaktigt grön glans på halsens sidor; den 

 mörka färgen tränger fram i en vinkel på halsens sidor. Skul- 

 derfjädrarne med hvita sidokanter; ving- och stjertpennorna 

 brunsvarta, ljusare på infanet mot roten; armpennorna hvita 

 i spetsen. Hakan, framhalsen, bröstet och alla undre delar 

 hvita, örontrakten oredigt mörkfläckad, de öfversta vingsky- 

 larne på öfre fanet svartbruna. F. M. 



Ungfoglarne och de yngres vinterdrägt är icke så rent 

 tecknad som de gamlas; örontrakten är mer fläckad, skul- 

 drornas hvita fjäderkanter mindre tydliga och undergumpens 

 fjädrar hafva smala mörka ränder. F. M. 



