673 



Alkekungen häckar högt upp i norden på öarne i de 

 delar af Ishafvet, hvilka gränsa intill Atlantiska oceanen; 

 den finnes på Spetsbergen i mängd, på Novaja Semlja och 

 Sibiriens norra kust, samt på Grönland ; sydligast häckar den 

 ännu på Island, men veterligen fortplantar den sig ej någon- 

 städes på kontinenten. — Till vintern flyttar arten ut på 

 hafvet, passerar längs Skandinaviens vestra kuster samt kom- 

 mer till England; fåtaligt går den ända till Tysklands och 

 Frankrikes kuster, men högst sällan kommer den vilse inåt 

 kontinenten. 



Under den kalla årstiden besökas våra ishafskuster år- 

 ligen af en stor mängd foglar utaf denna art; till sydkusten 

 kommer den mycket fåtaligt och blott enstaka exemplar 

 hafva erhållits uti landets norra och vestra delar. — Sdira- 

 der uppger, att små flockar regelmässigt i oktober och no- 

 vember komma till det inre af fjordarne vid Ishafvet; äfven 

 Malm intygar, att den blott under vintertid finnes derstä- 

 des, men enligt hans erfarenhet i otalig mängd; förhållan- 

 det lärer nemligen vara olika under olika år. — Från dessa 

 trakter förvilla sig ibland enstaka exemplar inåt lappmar- 

 ken; afl. dr C. E. Soldan har insändt ex. från mellersta 

 lappmarken (Z. M.J; i Pudasjärvi ertappades äfvenledes ett 

 ex. i december 1865 vid en vak, stel af köld och oförmögen 

 att flyga (Brdr). Arth. v. Nordmann omtalar, att den 

 skulle blifvit insänd från norra delen af Bottniska viken. 

 Enligt prof. Fvedr. Nyländer skall arten ibland blifvit iaktta- 

 gen vid Uleåborg; omkring år 1865 erhölls egendomligt nog 

 en half vuxen, icke fullfjädrad unge '^) å Kattilankalla skär, 



*) Enligt benäget meddelande anträffades ungen i början af juli 

 månad af fiskare från Kello och hölls af prof. A^ lefvande i tvenne vec- 

 kors tid, hvarunder den med glupskhet förtärde fiskaffall oeh hastigt 

 tilltog i storlek. — Detta anmärkningsvärda fall af abnorm häckning 



43 



