674 



vid pass tre mil ute i hafvet. Vid Kristinestad sköt handl. 

 Bidderstadh i december 1852 en yngre fogel, hvilken in- 

 sändes till F. M. genom kapten H. Avellan; en äldre dylik 

 fälldes i grannsocknen Nerpes af bonden Ekström den 16 

 mars 1858 och insändes genom dr G. Forstén\ det är möj- 

 ligt, att dessa individer kommit hit genom lappmarken från 

 norden. Deremot synes det lika antagligt att den öfver 

 Hvita hafvet kommer till finska viken, kanske t. o. m. oftare, 

 om ock fåtaligt; en gammal fogel skjöts nemligen d. 29 okt. 

 1864 {F. M.) vid Melkö i Helsingforstrakten af hr Wilh. 

 Breyiner^ och om hösten 1870 iakttogs den åter derstädes under 

 vettskytte; ytterligare hafva fiskare i Borgå skärgård med- 

 delat hr A. Hintze^ att de icke så sällan om senhösten iakt- 

 tagit uti yttersta skärgården en fogelart, hvilken de kallade 

 nirkki och hvilken enligt deras beskrifning tycktes öfver- 

 ensstämma med denna fogel. 



Lunneslägtet (Mormon ill.) 



Näbben kortare än hufviidet, från sidorna starkt hoptryckt 

 så att dess höjd hos gamla foglar på midten är 4—6 

 gånger så stor som Iredden; begge käkarnes kölar 

 skarpa^ starkt håghöjda; öfverkäken vid hasen kantad 

 ined en svullen^ punkterad rand, nähbens sidor marke- 

 rade med tvärfåror och lister. 



Näsborrarne mynna tätt längs käkkanten vid hasen, äro 

 smala och täckas ofvan af en naken hud; munvinkeln 

 och ögonkretsen håra. 



kan likväl icke berättiga att uppföra arten såsom häckfogel för ororå- 

 det-, antagligen har ett om hösten genom lappmarken vilsekommit par 

 öfvervintrat någonstädes i Östersjön och om våren flyttat norrut tills 

 det vid Bottniska vikens norra del ej sluppit längre, men likväl kom- 

 mit sig till fortplantning. 



