541 



ningsvärda vattendrag eller fjordar ej heller kunde bereda 

 den några lämpliga häckställen; denna förmodan måste dock 

 ännu bero på förnyade undersökningar). 



Vanligen kommer den hit om våren något senare än 

 dess större samslägting, men är likvisst bland de tidigaste 

 sjöfoglarne. Någongång (1849), öfvervintrar arten vid Åländ- 

 ska ögruppen, men anländer dit enligt regeln under loppet 

 af april, mest i medlet af månaden; till sydkusten kommer 

 den i slutet eller omkring den 1 maj, till mellersta och 

 nordhga delarne i första veckan och till lappmarken i med- 

 let af maj. — Derjemte öfvervintrar arten också vid ishafvet 

 eller anländer dit från Norge i slutet af april månad; den 

 kommer påtagligen denna väg till nordligaste delen af inre 

 lappmarken. Höstflyttningen inträffar för det mesta under 

 oktober månad. 



„Vida mindre skygg än föregående art är prackan en 

 bland de lättast åtkomliga vattenfoglar i vår nord. Vid 

 vettskytte fäller han oförskräckt, så att skytten ofta ej be- 

 höfver något annat skydd än en buske eller låg sten. Med 

 en röd hund eller en röd klädeslapp fäst på en käpp kan 

 man, isynnerhet om våren locka fogeln inom håll. Om hö- 

 sten då han är i skock låter han jaga eller drifva sig med 

 båt nästan huru långt man behagar. Liksom skraken håller 

 han sig med förkärlek till vatten med sand- eller stenbotten", 

 (Ur V. Falcks anteckningar). 



22. Mergus albellus Linn. Salskrake. Uinclo. 



Artm. Näbben kortare än hela intån; vingspegeln svart^ 

 med kvitt tvärband; nacktofsen kort; näbb och ben 

 blågråa. 



