114 



i en kropp lika, så att de hålla hvarandra i jeninvigt, blir 

 kroppen flytande, ett tillstånd som benämnes flytande aggre- 

 gationsform, då molekylerne lätt kunna ändra läge d. ä. de 

 flyta. Ar åter den repellerande kraften öfvervägande, så att 

 molekylerne drifvas ifrån hvarandra, har man benämnt detta 

 gasformig aggregationsform. Om gasformiga ämnen inne- 

 slutas i ett tillslutet kärl, utöfva de ett tryck på kärlets väg- 

 gar, som, om trycket blir starkare än kärlets motstånd, brin- ; 

 gar detsamma att springa. Bergssprängning är härpå ett 

 bevis. Den attraherande vevkan, som de vägbara raoleky- 



I 



lerne i fasta och flytande kroppar utöfva på hvarandra, har | 

 man kallat cohaesion. På detta förhållande beror kroppens \ 

 form, genom hvilken densamma begränsas i rummet. Den 

 dagliga erfarenheten ådagalägger hvilka oändligt olika for- i 

 mer som tillhöra kroppar, hvilka förekomma i naturen. \ 



Om 2 glattslipade glasskifvor tryckas emot hvarandra, i 

 är det bekant, att desamma häfta vid hvarandra. En sådan i 

 företeelse erbjuder sig mellan alla kroppar, och lättast kan ! 

 detta iakttagas, då, af tvenne kroppar, den ena är fast, den j 

 andra flytande. Detta phaenomen beror på attraction, och i 

 denna form deraf har man kallat adhaesion, hvilken icke \ 

 märkbart verkar utöfver kroppens yta. Äfven gaser attrahe- \ 

 ras af kroppars ytor, men vid denna attraction inträffar en ] 

 förtätning af gasen på kroppens yta. Så förekommer å alla J 

 kroppar, som omgifvas af luft, ett hvarf förtätad luft. Denna 

 form af attraction har man kallat ytattraktion. Men om man ■ 

 nu ock kan skilja emellan ofvananmärkta arter af attrak- 

 tion, hvilka verka hvar på sitt sätt, kunna desamma äfven 

 verka tillsamman. 



Om sålunda cohaesion och attraction samverka, fram- 

 träder en företeelse, som man benämnt kapillaritet. Om man 

 bringar ett fint i hvardera ändan öppet glasrör, ett så kal- 



