Inledning^. 



Allmänna betraktelser öfver de krafter, som uppenbara 



sig i naturen. 



I naturen framträda, såsom väl bekant, krafter verk- 

 samma och har man i allmänhet framställt kraft och materie 

 såsom uppenbarande sig i den sinliga verlden. En sådan 

 skillnad mellan kraft oah materie, såsom skulle hvardera af 

 dessa kunna bestå för sig, är dock falsk, emedan kraft och 

 materie förutsätta hvarandra sålunda, att, hvarest en kraft 

 uppenbarar sig i naturen, der förekommer äfven en materie, 

 genom eller i hvilken denna kraft uppträder verksam. Den 

 första effekten af kraften är materiens form, och genom denna 

 form uppfatta vi densamma med våra yttre sinnen, såsom 

 kropp. Kroppen är sålunda den materie, som fyller rummet 

 i 3 riktningar hennes längd, bredd och höjd. Kroppen, af 

 hvad beskaffenhet den vara må, är den verksamma materien; 

 ty en absolut hvilande kraft eller materie förekomma icke i 

 naturen. Äfven i de fall, der man tror att kraften är hvi- 

 lande, är detta icke fallet, emedan denna hvila är endast 

 skenbar; ty här verkar kroppens attraherande kraft. Om man 

 lägger en sten på ett bord, är den icke i hvila, emedan de 

 attraherande krafterna verka i och genom den skenbart hvi- 

 lande stenen. Bringar man denna sten på en vågskål, så kan 

 man, såsom väl bekant, mäta denna attraherande kraft, som 

 gifver sig tillkänna genom tyngden, medelst de vigter som, 

 stående på den andra vågskålen, erfordras, för att bringa våg- 



