124 



oscillationor förrän de återkomma till hvila, så måste den 

 första vågen efterföljas af andra, hvarvid oscillationens stor- 

 lek ständigt aftager, och således vägbcrgen blifva lägre. 

 Samma förhållande äger rum vid svängande fasta kroppar. 

 Denna vågrörelse, hvars karaktcr vi i korthet ansett oss böra 

 framställa, förekommer icke allenast i vattnet utan äfven i 

 luften och aethern, hvarest den i förra fallet gifver sig till- 

 känna genom Ijud^ i det sednare åter såsom ljus och värme. 

 Luften kan comprimeras, d. v. s. luftens molekyler tryckas 

 mot hvarandra. Om af en eller annan anledning ett tryck 

 utöfvas på en volume luft, som härigenom comprimeras, sträf- 

 var den åter att utvidga sig, då molekylerne intaga sitt förra 

 jemnvigtsläge, så snart trycket upphör. Luften kommer här- 

 igenom i en vågformig rörelse, och träffar en sådan luft- 

 eller ljudvåg en elastisk, fast eller flytande kropp, bringas 

 dess molekyler äfven i rörelse och fortplantas i de flesta 

 elastiska, fasta eller flytande, kroppar hastigare än i luften. 

 Träff"as en spänd membran af sådan ljudvåg, råkar den i en 

 darrande rörelse, hvilken sedan uppfattas af hörselorganet 

 och framkallar en så kallad ljudsensation. 



Med ljud förstår man en vågrörelse i aethern som upp- 

 fyller verldsrymden. Ljusvågorna framträda såsom en rak- 

 linig oscillation af aetherns atomer. De bilda således icke 

 såsom vattenmolekylerne en kroklinje. Ljusvågorna träffa 

 ögat, utöfva ett intryck å synnerven som fortplantas till hjer- 

 nan, och här framkallar en motsvarande föreställning. Fär- 

 gerna äro endast olika svängningstillstånd i ljusvågorna. 



Äfven värme fortplantas i verldsaethern genom en våg- 

 rörelse, och om dessa värmcvågor träfla en kropp, meddela 

 de värme åt denna. 



Det är väl bekant, att om en kula, som är i rörelse, 

 träffar en elastisk kropp, som icke härigenom råkar i rörelse, 



