132 



Allmänna betraktelser öfver ljuset. 



Ljuset frambringas företrädesvis genom kemiska proces- 

 ser och elektricitet. De kemiska föreningar, vitl livilka ljus 

 utvecklas, utmärka sig alla genom oxidation. Fint fördeladt 

 kol som sättes i beröring med syre begynner att brinna och 

 utvecklar ljus. Produkten af detta phaenoinen är kolsyra. 

 Kommer kalium i beröring med vatten, så sönderdelas det- 

 samma och förenar sig, under stark ljusutveckling, med vatt- 

 nets syre till kali *). Af des'3a förhållanden har man anled- 

 ning till det antagande, att det ljus, som utstrålar från solen 

 och upplyser jorden, utvecklas genom kemiska processer. 



På jorden förekomma ganska få sjelflysande kroppar, 

 de äro i sig mörka, måste träffas af ljuset för att, med till- 

 hjclp af vårt synorgan, utveckla en föreställning om desamma. 

 Af de ljusstrålar eller vågor, som utgå från solen och träffa 

 en kropp, tränga en del af dessa strålar in i kroppen då åter 

 andra reflekteras, och då dessa reflekterade strålar träffa 

 ögat, erhålla vi ett begrepp om det upplysta föremålet. 

 Många kroppar låta de flesta strålarna genomtränga sig. 

 Dessa kalla vi genomskinliga såsom glas, vatten m. m. An- 

 dra kroppar genomsläppa alla strålar och kunna, af sådan 

 orsak, icke ses med våra sinliga ögon. Hit höra luft och 

 flere gaser. Ju glattare ytan af en kropp är, desto mera 

 ljusstrålar reflekteras af densamma. Skulle alla kroppar hafva 

 en fullkomligt glatt yta, så skulle ljusstrålarna reflekteras så 

 regelmässigt, att vi på dem skulle se endast bilden af det 

 strålande föremålet d. ä. solen, men ytan af de flesta krop- 

 par är så ojemn, att strålarnc från hvarjc punkt af ytan 

 reflekteras olika, hvaraf följden är, att vi kunna se hvarje 



*) Kalium ilr en onkel kropp, en metall, kali = kalium oxid, d. ä. 

 kalium -f- syre. 



