133 



punkt af denna yta, och sålunda iakttaga den belysta krop- 

 pens form. Alla kroppar reflektera ljusstrålar mer eller mindre. 



Endast i ett likformigt tätt medium fortplantas Ijus- 

 strålarne i raka linjer, men om ljusstrålen öfvergår i ett 

 medium af olika täthet, eller från ett medium i ett annat 

 med afvikande täthet, så vika desamma ifrån den raka rikt- 

 ningen, hvilket i fysiken betecknas med Ijushri/tning, hvilken 

 sker efter lika bestämda lagar som reflexion, för hvilka vi 

 dock icke anse oss här böra redogöra. 



Det hvita ljus som utgår från solen är sammansatt af 

 ganska olika strålar, hvilka man benämnt färgade strålar: 

 värmestrålar och kemiska strålar. Man har likväl allt skäl, 

 att anse desamma såsom olika svängningstillstånd i aether- 

 vågorne. 



Låter man solljuset passera ett glasprisma, så divergera 

 de färgade strålarne då de uttränga ur prismat, så att man 

 kan urskilja desannna, genom det så kallade spectrum. Så- 

 som hufvudfärger skiljer man violett, indigo, blå, grön, gul, 

 orange och röd färg, hvilka i spectrum alltid följa i nämnde 

 ordning på hvarandra. En röd kropp absorberar alla öfriga 

 färgade strålar, utom de röda, som reflekteras. Kroppar som 

 reflektera det icke sönderdelade ljuset synas hvita, och de 

 kroppar, som absorbera största delen af Ijusstrålarne, sy- 

 nas svarta. 



Värmestrålarne visa sig i spectrum på sidan af den röda 

 färgen. Om deras verkningar hafva vi redan ofvanföre redo- 

 gjort i största korthet. 



De kemiska strålarne framsträda i spectrum efter de 

 violetta och inleda i allmänhet kemiska sönderdelningar och 

 föreningar. På dessa beror den photografiska processen. Ge- 

 nom dessa sönderdelas t. ex. kolsyran i växterne, och möjlig- 

 göres dess ombildning till organisk substans. 



