143 



niugar. För att förklara jordmagnetismen har man såsom 

 hypothes uppställt, att elektriska strömmar cirkulera omkring 

 jorden, i en riktning från öster till vester. Jordens magne- 

 tisni skulle, vid sådant förhållande, utvecklas på samma sätt 

 som magnetismen i den ofvan anmärkta spiralformigt vridna 

 koppartråden. Men vi vilja icke vidare afhandla detta ämne, 

 då magnetismen, enligt livad häriutills kändt är, icke är af 

 någon vigt för de fysiska förhållanden som tillhöra den od- 

 lade eller odlingsbara jorden. Det ofvanföre i korthet an- 

 märkta förhållandet emellan elektriciteten och magnetismen, 

 såsom naturkrafter, ådagalägger skyldskapen mellan desamma, 

 och gifver rätt att draga den slutsats, att de olika natur- 

 krafter, som för det närvarande antagas, med vetenskapens 

 utveckling utan tvifvel komma att reduceras till en kraft, som 

 är grunden för de olika krafter, hvilka uppenbara sig genom 

 sina verkningar, äfvensom att ingen kraft såsom sådan kan 

 antagas utan materie, och tvärtom ingen materie, utan en i 

 densannna inneboende kraft. De krafter som uppenbara sig 

 i naturen känna vi endast genom deras verkningar. Vi kunna 

 utreda lagarna för dessa, men om det inre väsendet af denna 

 kraft liafva vi icke något begrepp. Såsom säkert kan man 

 likväl antaga, att elektriciteten, såväl inom de organiska och 

 oorganiska kropparnas verksamhet, som i jordens och de öf- 

 riga himlakropparnes fysiska förhållanden, spelar en öfver- 

 V ägande rol. 



Den odlade och odlingsbara jordens struktur. 



Den jord, som kan blifva föremål för odling, har, så- 

 som väl bekant, blifvit bildad genom förvittring af berg- 

 arter och föi^muUning af organiska ämnen. Med fästadt af- 

 seende å detta ursprung och jordens läge, har man med skäl 



