144 



skiljt nieUan 2 hufviidformer, som man kallat primitiv jord 

 och alluvial jord. Med prhnitiii jord förstas sådan jord, som 

 tillkommit genom bergarters förvittriiig på det ställe livarest 

 den förekommer, då alluvial jord betecknar sådan jord, som 

 uppkommit genom lika beskaffad förvittring, med flodvatt- 

 net blifvit trausporteradt mer eller mindre aflägset från sin 

 ursprungsort, och sedermera i lägre belägen trakt, der vatt- 

 net flutit med mindre häftighet, afsatt sig från vattnet. 

 Största delen af den odlingsbara jorden i Finland hör till 

 denna kategori, och är det klart, att, vid försvagad vatten- 

 ström, de tyngsta partiklarna först afsatt sig, hvarföre de 

 mineraliska beståndsdelarne utgöra det understa lagret, hvil- 

 ket sålunda utgör den så kallade alfven. Sedermera har å 

 denna, vegetation af lägre växter, mossor m. m. utvecklat sig, 

 hvilka af de mineraliska beståndsdelarna, som de upptagit 

 genom sin assimilerande verksamhet, bildat organiska ämnen. 

 Då nu demia lägre vegetation hemfallit åt förgängelsen och 

 förmultnat, har å alfven bildats ett lager af matjord^ hvilket 

 innehåller både oorganiska och organiska beståndsdelar, i 

 omvexlande förhållande till hvarandra. 



Beträff'ande jordens struktur, så utgör både alf och mat- 

 jord en sammansättning af stoftformiga partiklar af olika 

 storlek, från sådana, som kunna urskiljas med det obeväp- 

 nade ögat till dem, som icke utan mikroskop kunna iakt- 

 tagas. Den stoftformiga massa som blifvit anmärkt, är pro- 

 dukten af bergartens falhtändiga förvittring, blandad med 

 olika stora korn och stycken af stenar, som ännu icke för- 

 vittrat. Matjorden åter utgöres af samma stoftformiga ännie 

 blandadt med mer eller mindre fullständigt sönderdelade ve- 

 getabiliska och animaliska ämnen. Af detta förhållande mel- 

 lan alf och matjord framgår klart, att alfvens fysikaliska 

 egenskaper måste utöfva ett väsendtligt inflytande på mat- 



