145 



jordslå grets verksamhet, såsom afgifvantle närande ämnen åt 

 de växter, hvilka odlas i densamma, och lika klart är det, att 

 de stoftforniiga fint fördelade oorganiska och organiska äm- 

 nen, som tillhöra alfven och matjorden, utgöra det materiella 

 vilkoret för jordens fysikaliska egenskaper. De finaste, endast 

 med mikroskopet skönjbara, partiklarne vilja vi kalla jord- 

 partiklar^ de mindre icke sönderdelade stenfragmenterne korn 

 och cjvus^ hvilka kunna vara af ganska olika storlek. 



Då nu dessa korn äro mer eller mindre runda, och ut- 

 göra en sammanhängande massa, kunna desamma icke i alla 

 punkter vidröra hvarandra. Af denna anledning uppstå i 

 enskilda punkter af ytan, der de icke ligga lagrade tätt till 

 hvarandra, mellanrum. Icke allenast mellan kornen, utan äf- 

 ven mellan de finaste jordpartiklare, uppstå af anmärkt or- 

 sak mellanrum, som kallas jordrmn, hvilka likasom kornen 

 äro af omvexlande storlek, och spela en vigtig rol i afseende 

 å jordens fysikaliska egenskaper. Om desamma icke inne- 

 hålla vatten, äro de fyllda med luft. Af hvilken storlek 

 ock dessa jordrum mellan kornen och jordpartiklarne må 

 vara, utgöra desamma den materiella grunden för jordens 

 så kallade porositet. Dessa jordrum förekomma såväl i alf- 

 ven, som i matjorden, och utgöra ett oeftergifligt vilkor för 

 möjligheten af högre växters utveckling och tillväxt, emedan 

 rötterna, som från jorden skola tillföra desamma växtnäraude 

 ämnen, intränga i dessa rum. 



För att kunna utreda jordens fysiska egenskaper för 

 praktiskt ändamål, är det af vigt, att närmare redogöra för 

 dessa egenskaper hos de ämnen, som ingå såsom konstitue- 

 rande beståndsdelar af densamma. Men hvilka äro dessa 

 ämnen, då vi abstrahera ifrån deras kemiska sannnansätt- 

 ning? För utredning af dessa, har man begagnat den så 

 kallade mekaniska analysen, hvilken hvarje jordbrukare, i sitt 



