148 



håller den slamiiuicle massan a) lerjord, b) kohyrad kalk och 

 mcujnesia^ c) jernoxid-salter och d) humui>. 



Bottensatsen äter innehåller a) sand af olika stora korn 

 (kalksaud, (|varzsand), b) små sandlika stenfragmenter (grus), 

 c) större stenfragmenter och d) icke sönderdelade organiska 

 ämnen från växt- och djurriket. 



Dessa äro nu de ämnen, som allmännast ingå såsom 

 konstituerande beståndsdelar i jorden, och utöfva inflytande 

 på dess fysikaliska egenskaper. Dock bör här ännu tilläggas 

 vatten och lerjords silikater (ijeolither), och lor att lägga en 

 fast grund för utredningen af den sammansatta jordens fysi- 

 kaliska egenskaper, är det af vigt att först betrakta de fy- 

 siska egenskaper, som tillhöra de beståndsdelar, som kon- 

 stituera densannna. 



Lerjordens fysiska egenskaper. 



Hvad som i allmänhet kallas lerjord, är en massa, som 

 bildats genom fullständig sönderdelning af bergarter, hvilka äro 

 rika på fältspath, och ifrån hvilka de lösliga änniena, isynnerhet 

 alkalierne, genom vattnet blifvit aflägsnade. I torrt tillstånd 

 framställer den, om partiklarnas sammanhang medelst rifning 

 upphäfves, en fullständigt stoftformig massa. De minsta 

 partiklarna äro fullständigt olösUga, och så fina att de längre 

 tid hållas suspenderade i vatten, utan att sjunka till botten, 

 ja, om man silar sådan vätska genom filtrerpapper, gå de 

 igenom filtrum. Klart är, att dessa kunna urskiljas endast 

 med tillhjelp af mikroskopet. I kemiskt hänseende är den 

 så kallade lerjorden en blandning af kiselsyrad lerjord och 

 fri kiselsyra, af hvilka det förstnämnda förekommer i form 

 af ett hydrat, den sednare i fint fördeladt tillstånd. Denna 

 kiselsyra åtföljer alltid lerjorden då den slammas, och är sam- 



