'I 



152 



f 



samling af mer eller niindre runda korn, af ganska olika ' 

 diameter, hvilka äro den icke sönderdelade delen af förvitt- j 

 rade bergarter. De kantiga stenfragmenterna räknas till grus. j 

 Till sin kemiska beskaffenhet utgöres sand af qvarz, kolsy- 

 rad kalk eller sammansatta mineralier. Den vanligast före- | 

 kommande är qvarzsand, som är gråaktig, eller rödfärgad 

 genom närvaro af jernoxid. Sandens och grusets fysiska egen- 

 skaper äro i allmänhet öfverensstämmande och bero af kor- 

 nens storlek och form. Med afseende härå antages följande 

 former : 



1. Ferlsand sammansatt af mer eller mindre afruudade 

 korn af 1 linjes diameter och förekommande på stränder af 

 floder och bäckar. 



2. Grof sand med korn af '/j linjes diameter, oftast 

 förekommande i bäckar, stundom insprängd i alluvialjord. 



3. KäUsand innehållande korn af V4 lii^jes diameter 

 och förekommande i källor, bäckar och floder, bestående 

 af qvarz. 



4. Flygsand, sannnansatt af korn med Yjo — V20 linjes 

 diameter, består endast af qvarz och förekommer i dälder 

 m. m. Af alla sandarter motstår qvarzsanden yttre inflytel- 

 ser, så att den icke förändras då de öfriga arterna af sand, 

 isynnerhet gruset, fortfarande förvittra och sönderdelas. I för- 

 bigående må endast anmärkas, att grus, som innehåller glim- 

 mer längst bibehåller sig, utan att förändras genom yttre 

 inflytelser. 



Ju mera grofkornig sanden är, desto större äro äfven 

 de uti densamma förekommande mellanrummen, och i samma 

 förhållande aftager äfven dess kapillära mättningskapacitet. 

 Etthundra vigtsdelar sand af olika beskaöenhet upptaga vat- 

 ten enligt följande förhållande: 



